title: Directiva 96/50/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 privind armonizarea condițiilor de obținere a brevetelor de comandant de navă pentru transportul de mărfuri și călători pe căile navigabile interioare din Comunitate

text:
               06/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               208

         31996L0050

               L 235/31

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/50/CE A CONSILIULUI

   din 23 iulie 1996
   privind armonizarea condițiilor de obținere a brevetelor de comandant de navă pentru transportul de mărfuri și călători pe căile navigabile interioare din Comunitate
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 75,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 189c din tratat (3),
   întrucât ar trebui introduse norme comune privind navigarea navelor pentru căi navigabile interioare pe căile navigabile interioare comunitare; întrucât un prim pas către acest obiectiv a fost realizat prin adoptarea Directivei 91/672/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1991 privind recunoașterea reciprocă a brevetelor naționale de comandant de navă pentru transportul de mărfuri și călători pe căile navigabile interioare (4);
   întrucât, datorită diversității legislațiilor interne privind condițiile de obținere a brevetelor de comandant de navă pentru navigația interioară și a necesității de a institui cerințe de securitate tot mai stricte în industria de navigație interioară, ar trebui adoptate norme comunitare privind eliberarea acestor brevete astfel încât să se prevină orice denaturare a concurenței;
   întrucât, pentru garantarea uniformității și transparenței, Comunitatea ar trebui să stabilească un model de brevet național unic de comandant de navă, recunoscut reciproc de statele membre, fără obligația schimbării, responsabilitatea acordării acestuia revenind statelor membre, în conformitate cu principiul subsidiarității;
   întrucât căile navigabile naționale care nu sunt legate la rețeaua navigabilă a unui alt stat membru nu sunt supuse concurenței internaționale și, prin urmare, nu este necesar să se impună dispozițiile comune de acordare a brevetelor de comandant de navă stabilite în prezenta directivă;
   întrucât obiectivul principal al acestor dispoziții comune trebuie să fie îmbunătățirea siguranței navigației și protecția vieților omenești; întrucât, prin urmare, este esențial ca aceste dispoziții să prevadă condițiile minime pe care trebuie să le îndeplinească solicitantul pentru obținerea brevetului de comandant de navă pentru navigația interioară;
   întrucât condițiile respective trebuie să se refere la vârsta minimă necesară pentru a comanda o navă, aptitudinile fizice și psihice ale solicitanților, experiența profesională și cunoștințele acestora cu privire la anumite subiecte privind conducerea unei nave; întrucât, în interesul siguranței navei și a persoanelor aflate la bord, statele membre pot impune condiții suplimentare cu privire, în special, la cunoașterea anumitor situații locale; întrucât sunt necesare cunoștințe profesionale suplimentare pentru navigația cu ajutorul radiolocației sau pentru conducerea unei nave care transportă călători;
   întrucât este necesar să se prevadă proceduri corespunzătoare pentru adaptarea anexelor la prezenta directivă; întrucât, pentru aplicarea anexelor, este oportună sprijinirea Comisiei de către comitetul creat prin articolul 7 din Directiva 91/672/CEE,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre care eliberează un brevet de comandant de navă pentru transportul mărfurilor și pasagerilor pe calea navigabilă interioară, numit în continuare „brevet”, fac acest lucru în conformitate cu modelul Comunității descris în anexa I, care respectă prezenta directivă.
   (2)   Statele membre adoptă toate măsurile adecvate pentru a exclude riscul falsificării brevetelor.
   (3)   Certificatul se eliberează de autoritățile competente din statele membre, în conformitate cu prezenta directivă. Acestea țin seama de caracteristicile speciale ale căilor navigabile și de brevetele prevăzute de Directiva 91/672/CEE articolul 1, și anume:

               —

               brevetul de comandant de navă valabil pentru toate căile navigabile din statele membre, cu excepția căilor navigabile la care se aplică regulamentul privind eliberarea licențelor de navigație pe Rin (grupa A);

               —

               brevetul de comandant de navă valabil pentru toate căile navigabile din statele membre, cu excepția căilor navigabile maritime prevăzute de anexa II din Directiva 91/672/CEE și cu excepția căilor navigabile la care se aplică Regulamentul privind eliberarea licențelor de navigație pe Rin (grupa B).

         (4)   Brevetele din grupa A sau grupa B eliberate de statele membre în conformitate cu prezenta directivă sunt valabile pentru toate căile navigabile comunitare din grupa A sau grupa B.
   (5)   În conformitate cu articolul 8 alineatul (2), licența de navigație pe Rin, eliberată în conformitate cu Convenția revizuită privind navigația pe Rin, este valabilă pentru toate căile navigabile comunitare.
   (6)   Brevetele naționale de comandant de navă recunoscute reciproc de Directiva 91/672/CEE, prezentate în anexa I la prezenta directivă, care sunt eliberate în termen de 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive, rămân valabile, fără obligația schimbării.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive:

               (a)

               „autoritate competentă” înseamnă autoritatea desemnată de un stat membru pentru a elibera certificate, după verificarea satisfacerii condițiilor de către solicitant;

               (b)

               „comandant de navă” înseamnă persoana care are aptitudinile și calificările necesare pentru conducerea unei nave pe căile navigabile ale statelor membre și care exercită responsabilitatea nautică la bord;

               (c)

               „membru al echipajului de punte” înseamnă o persoană care a participat în mod regulat la conducerea unei nave în navigația interioară, inclusiv la manevrarea cârmei.

         Articolul 3
   (1)   Prezenta directivă se aplică tuturor comandanților de pe navele care navighează pe căile navigabile interioare: barje cu propulsie proprie, remorchere, nave propulsoare, barje, convoaie propulsate și formații de barje alăturate, prevăzute pentru transportul de mărfuri și călători, cu excepția:

               —

               comandanților de pe navele prevăzute pentru transportul de mărfuri cu o lungime mai mică de 20 metri;

               —

               comandanților de pe navele prevăzute pentru transportul de călători, care nu transportă mai mult de 12 persoane în afara echipajului.

         (2)   După consultarea Comisiei, un stat membru poate excepta, de la aplicarea prezentei directive comandanții care operează exclusiv pe căile navigabile care nu sunt legate cu rețeaua navigabilă a altui stat membru și elibera pentru aceștia brevete naționale de comandant de navă, pentru obținerea cărora sunt condiții diferite de cele specificate în prezenta directivă. Valabilitatea acestor brevete naționale se limitează, în acest caz, la căile navigabile menționate.
   Articolul 4
   (1)   Pentru a obține un brevet, un solicitant trebuie să respecte condițiile minime stabilite în articolele 5-8. Brevetul menționează tipul autorizației comandantului de navă: grupa A sau grupa B.
   (2)   Brevetele eliberate de statele membre care respectă condițiile minime menționate la alineatul (1) sunt recunoscute reciproc.
   Articolul 5
   Pentru a obține un brevet, solicitantul trebuie să aibă vârsta de cel puțin 21 de ani. Cu toate acestea, statele membre pot elibera brevete și persoanelor cu vârsta de 18 ani sau mai mult. Pentru recunoașterea de către un stat membru a unui brevet din grupa A sau grupa B, eliberat de către un alt stat membru, acesta trebuie să îndeplinească aceleași condiții cu privire la vârsta minimă, solicitate în cel din urmă stat membru, pentru eliberarea unui brevet din aceeași grupă.
   Articolul 6
   (1)   Solicitantul prezintă dovada aptitudinilor fizice și psihice prin supunerea la un examen medical efectuat de un medic recunoscut de autoritatea competentă. Examenul cuprinde, în special, acuitatea vizuală și auditivă, deosebirea culorilor, mobilitatea membrelor superioare și inferioare, starea neuropsihică și condiția cardiovasculară a solicitantului.
   (2)   La atingerea vârstei de 65 de ani, posesorul unui brevet trebuie, în următoarele trei luni și ulterior în fiecare an, să se supună examenului menționat la alineatul (1); autoritatea competentă menționează în brevet satisfacerea acestei obligații de către comandantul de navă.
   Articolul 7
   (1)   Un solicitant trebuie să prezinte dovada unei experiențe profesionale de cel puțin patru ani ca membru al echipajului de punte pe o navă de pe o cale navigabilă interioară.
   (2)   Pentru a fi luată în considerare, experiența profesională trebuie validată de autoritatea competentă a statului membru prin introducerea în evidența serviciului de personal. Aceasta poate fi dobândită pe căile navigabile ale oricăruia dintre statele membre. Pentru căile navigabile la care o parte din curs se află pe teritoriul comunitar, ca Dunărea, Elba și Oderul, se ia în considerare experiența profesională dobândită pe toate secțiunile acestor căi navigabile.
   (3)   Durata minimă a experienței profesionale prevăzute la alineatul (1) poate fi redusă cu maximum trei ani:

               (a)

               în cazul în care solicitantul deține o diplomă recunoscută de autoritatea competentă care confirmă specializarea în navigația interioară ce conține navigația practică; reducerea nu poate fi mai mare decât durata specializării sau

               (b)

               în cazul în care solicitantul poate prezenta dovada experienței profesionale dobândite pe o navă maritimă, ca membru al echipajului de punte; pentru a obține reducerea maximă de trei ani, solicitantul trebuie să prezinte dovada unei experiențe de cel puțin patru ani în navigația maritimă.

         (4)   Durata minimă a experienței profesionale prevăzute la alineatul (1) poate fi redusă cu maximum trei ani, în cazul în care solicitantul a trecut un examen practic în conducerea unei nave; în acest caz, brevetul se referă numai la navele cu caracteristici nautice similare celor ale navei pe care s-a dat examenul practic.
   Articolul 8
   (1)   Un solicitant trebuie să promoveze un examen de cunoștințe profesionale; acest examen trebuie să includă cel puțin subiectele generale prezentate în anexa II capitolul A.
   (2)   Sub rezerva consultării Comisiei, un stat membru poate solicita unui comandant de navă satisfacerea unor condiții suplimentare privind cunoașterea situației locale a navigației pe anumite căi navigabile, cu excepția căilor navigabile maritime menționate de Directiva 91/672/CEE anexa II.
   Sub aceeași rezervă, un stat membru poate solicita unui comandant de navă de călători, în anumite zone de transport limitate, să aibă cunoștințe profesionale mai detaliate cu privire la dispozițiile speciale privind siguranța călătorilor, în special în caz de accidente, incendiu sau naufragiu.
   Articolul 9
   (1)   Pentru a primi autorizația de navigație cu ajutorul radiolocației, comandantul de navă trebuie să dețină un brevet special eliberat de autoritatea competentă, care să dovedească că acesta a trecut examenul care se referea la cunoștințele profesionale cuprinse în subiectele menționate la anexa II capitolul B.
   Statele membre recunosc calificarea emisă în conformitate cu regulamentul de emitere a calificărilor pentru conducerea unei nave cu ajutorul radiolocației pe Rin.
   (2)   Un solicitant care satisface condițiile stabilite la alineatul (1) are aptitudini pentru navigația cu ajutorul radiolocației, brevete de autoritatea competentă sub forma unei aprobări pe brevet.
   Articolul 10
   Pentru a i se permite să conducă o navă care transportă călători pe căile navigabile ale statelor membre, fie comandantul navei, fie un alt membru al echipajului trebuie să posede un brevet special, eliberat de autoritatea competentă, care să dovedească că a promovat un examen de cunoștințe profesionale din subiectele prezentate în anexa II capitolul C.
   Articolul 11
   Comisia, hotărând conform procedurii stabilite la articolul 12, poate adopta măsurile necesare în vederea adaptării formularului de brevet de comandant de navă din anexa I și a evoluției cunoștințelor profesionale necesare pentru eliberarea brevetului, specificate în anexa II.
   Articolul 12
   (1)   Comisia este sprijinită, în aplicarea articolului 11, de comitetul creat în conformitate cu articolul 7 din Directiva 91/672/CEE.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsuri de imediată aplicabilitate;

                           b)

                           cu toate acestea, în cazul în care nu sunt conforme cu avizul comitetului, aceste măsuri sunt de îndată comunicate Consiliului de către Comisie. În acest caz, Comisia poate amâna aplicarea măsurilor adoptate cu cel mult o lună de la data comunicării acestora. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate lua o decizie diferită în termenul prevăzut.

         Articolul 13
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive după cel mult 18 luni de la intrarea în vigoare aprezen tei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   În cazul în care este necesar, statele membre se sprijină reciproc în aplicarea prezentei directive.
   Articolul 14
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 15
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. YATES

      (1)  JO C 280, 6.10.1994, p. 5.

      (2)  Avizul emis la 25 ianuarie 1995 (JO C 102, 24.4.1995, p. 5).

      (3)  Avizul Parlamentului European din 2 martie 1995 (JO C 68; 20.3.1995, p. 41). Poziția comună a Consiliului din 8 decembrie 1995 (JO C 356, 30.12.1995, p. 66) și Decizia Parlamentului European din 9 mai 1996 (JO C 152, 27.5.1996, p. 46).

      (4)  JO L 373, 31.12.1991, p. 29.
   ANEXA I

      Model de brevet de comandant de navă pentru navigația interioară

   (85 mm × 54 mm - fond albastru deschis)
   Caracteristicile fizice ale hârtiei trebuie să respecte standardele ISO 78.10.

   ANEXA II
   Cunoștințele profesionale necesare pentru obținerea brevetului de comandant de navă pentru navigația interioară
   Capitolul A   Subiectele generalere referitoare la transportul de mărfuri și călători
   PARTEA 1:   BREVET GRUPA A
   1.   Navigația

               (a)

               cunoașterea exactă a reglementărilor de trafic pe căile navigabile interioare și maritime, în special a ECIW (Codul european pentru căile navigabile interioare) și a Regulamentelor Internaționale pentru Prevenirea Abordajelor pe Mare, inclusiv a însemnelor nautice (marcarea și balizajul căilor navigabile);

               (b)

               cunoașterea caracteristicilor geografice, hidrologice, meteorologice și morfologice generale ale principalelor căi navigabile interioare și maritime;

               (c)

               navigația terestră cu:
               Stabilirea cursului, liniilor de poziție și a poziției navei, imprimate și publicații nautice, lucrul cu o hartă marină de navigație, repere nautice și sisteme de balizaj, citirea busolei și bazele teoriei mareelor.

         2.   Manevrarea și manipularea navei

               (a)

               manevrarea navei luând-se în considerare efectul vântului, curenții, reducerea tracțiunii și pescajul pentru evaluarea flotabilității și stabilității suficiente;

               (b)

               rolul și funcționarea cârmei și elicei;

               (c)

               ancorarea și acostarea în orice condiții;

               (d)

               manevrele în ecluze și porturi, manevrele la întâlnirea și trecerea pe lângă alte nave.

         3.   Construcția și stabilitatea navei

               (a)

               cunoașterea principiilor de bază ale construcției navei cu privire, în special, la securitatea persoanelor, echipajului și a navei;

               (b)

               cunoștințe de bază cu privire la Directiva 82/714/CEE a Consiliului din 4 octombrie 1982 privind dispozițiile tehnice pentru navele destinate navigației pe căi interioare (1);

               (c)

               cunoștințe de bază referitoare la principalele componente ale navei;

               (d)

               cunoștințe teoretice privind normele de flotabilitate și stabilitate și aplicarea acestora în practică, în special menținerea în bună stare de navigabilitate;

               (e)

               condiții suplimentare, în special echipamentele suplimentare, pe căile navigabile maritime.

         4.   Motoare

               (a)

               cunoștințe de bază privind construcția și funcționarea motoarelor pentru asigurarea funcționării corespunzătoare a acestora;

               (b)

               operarea și inspecția motoarelor principale și auxiliare și măsurile care trebuie adoptate în cazul defectării.

         5.   Încărcarea și descărcarea

               (a)

               utilizarea indicatoarelor de pescaj;

               (b)

               determinarea greutății încărcăturii prin utilizarea certificatului de măsurare;

               (c)

               încărcarea și descărcarea, stivuirea încărcăturii (planul de stivuire).

         6.   Acționarea în situații speciale

               (a)

               principiile prevenirii accidentelor;

               (b)

               măsurile care trebuie adoptate în caz de avarie, abordaj și eșuare, inclusiv astuparea spărturilor;

               (c)

               utilizarea dispozitivelor și echipamentului de salvare;

               (d)

               primul ajutor în caz de accidente;

               (e)

               prevenirea incendiilor și utilizarea echipamentului de stingere a incendiilor;

               (f)

               prevenirea poluării căilor navigabile;

               (g)

               măsuri specifice referitoare la salvarea persoanelor, navelor și încărcăturii pe rutele de navigație maritimă, supraviețuirea în caz de naufragiu.

         PARTEA 2:   BREVET GRUPA B
   1.   Navigația

               (a)

               cunoașterea exactă a reglementărilor de trafic pe căile navigabile interioare, în special a ECIW (Codul european pentru căile navigabile interioare), inclusiv a însemnelor nautice (marcarea și balizajul căilor navigabile);

               (b)

               cunoașterea caracteristicilor geografice, hidrologice, meteorologice și morfologice generale ale principalelor căi navigabile interioare;

               (c)

               determinarea cursului, imprimate și publicații nautice, sisteme de balizaj.

         2.   Manevrarea și manipularea navei

               (a)

               manevrarea navei luându-se în considerare efectul vântului, curenții, reducerea tracțiunii și pescajul pentru evaluarea flotabilității și stabilității suficiente;

               (b)

               rolul și funcționarea cârmei și elicei;

               (c)

               ancorarea și acostarea în orice condiții;

               (d)

               manevrele în ecluze și porturi, manevrele la întâlnirea și trecerea pe lângă alte nave.

         3.   Construcția și stabilitatea navei

               (a)

               cunoașterea principiilor de bază ale construcției navei cu privire, în special, la securitatea persoanelor, echipajului și a navei;

               (b)

               cunoștințe de bază cu privire la Directiva 82/714/CEE a Consiliului din 4 octombrie 1982 privind dispozițiile tehnice pentru navele destinate navigației pe căi interioare;

               (c)

               cunoștințe de bază privind principalele componente ale navei;

               (d)

               cunoștințe teoretice privind normele de flotabilitate și stabilitate și aplicarea acestora în practică.

         4.   Motoare

               (a)

               cunoștințe de bază privind construcția și funcționarea motoarelor pentru asigurarea funcționării corespunzătoare a acestora;

               (b)

               operarea și inspecția motoarelor principale și auxiliare și măsurile care trebuie adoptate în cazul defectării.

         5.   Încărcarea și descărcarea

               (a)

               utilizarea indicatoarelor de pescaj;

               (b)

               determinarea greutății încărcăturii prin utilizarea certificatului de măsurare;

               (c)

               încărcarea și descărcarea, stivuirea încărcăturii (planul de stivuire).

         6.   Acționarea în situații speciale

               (a)

               principiile prevenirii accidentelor;

               (b)

               măsurile care trebuie adoptate în caz de avarie, abordaj și eșuare, inclusiv astuparea spărturilor;

               (c)

               utilizarea dispozitivelor și a echipamentului de salvare;

               (d)

               primul ajutor în caz de accidente;

               (e)

               prevenirea incendiilor și utilizarea echipamentului de stingere a incendiilor;

               (f)

               prevenirea poluării căilor navigabile.

         Capitolul B   Subiecte suplimentare obligatorii privind navigația cu radiolocație

               (a)

               cunoașterea teoriei radiolocației: cunoștințe generale referitoare la undele radioelectrice și principiile operării radiolocației;

               (b)

               capacitatea de a utiliza echipamentul de radiolocație, interpretarea informațiilor de radiolocație, analiza informațiilor furnizate de aparate și cunoașterea limitelor informațiilor furnizate de radiolocație;

               (c)

               utilizarea indicatorului de direcție;

               (d)

               cunoașterea normelor ECIW pentru navigația cu radiolocație.

         Capitolul C   Subiecte suplimentare obligatorii privind transportul de călători

               1.

               Cunoștințe de bază cu privire la regulamentele tehnice privind: stabilitatea navelor de călători în caz de avarie, împărțirea în compartimente etanșe, planul pescajului maxim.

               2.

               Primul ajutor în caz de accidente.

               3.

               Prevenirea incendiilor și utilizarea echipamentului de stingere a incendiilor.

               4.

               Metode și echipament de salvare a vieților omenești.

               5.

               Modalitatea de protejare a călătorilor în general, în special, în caz de evacuare, avarie, abordaj, eșuare, incendiu, explozie și alte situații care pot genera panică.

               6.

               Cunoașterea instrucțiunilor de securitate (ieșiri în caz de urgență, schelă de acces la bord, utilizarea cârmei de rezervă).

      (1)  JO L 301, 28.10.1982, p. 1.


title: Directiva Consiliului din 22 noiembrie 1982 de efectuare a celei de-a doua modificări (benzen) a Directivei 76/769/CEE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase

text:
               13/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               75

         31982L0806

               L 339/55

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 22 noiembrie 1982
   de efectuare a celei de-a doua modificări (benzen) a Directivei 76/769/CEE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase
   (82/806/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât benzenul este recunoscut ca substanță foarte toxică și care poate afecta sistemul nervos central și sistemele hematopoietice și provoca apariția cancerului și, în special, a leucemiei;
   întrucât benzenul se utilizează, inter alia, în componența anumitor jucării, făcând posibilă absorbția benzenului de către copii prin inhalare, ingestie sau prin piele, expunând în acest fel copiii la pericolele menționate mai sus;
   întrucât fixarea unei limite maxime de concentrație a benzenului în stare liberă face posibilă excluderea acestor pericole;
   întrucât benzenul face deja obiectul unor reglementări în anumite state; întrucât acestea diferă în ceea ce privește condițiile introducerii pe piață și utilizării; întrucât aceste diferențe constituie o barieră în calea comerțului și au un impact direct asupra instituirii și funcționării pieței comune;
   întrucât, pentru a elimina aceste diferențe, trebuie completată anexa la Directiva 76/769/CEE (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 79/663/CEE (5);
   întrucât Comitetul științific consultativ privind toxicitatea și ecotoxicitatea compușilor chimici a emis un aviz în acest sens,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   În anexa la Directiva 76/769/CEE se adaugă următorul punct:

                  5.   Benzen
                  Nr. CAS 71-43-2 (Chemical Abstract Service Number)

                  Nu este permis în compoziția jucăriilor sau a componentelor jucăriilor introduse pe piață în cazul în care concentrația de benzen în stare liberă depășește 5 mg/kg din greutatea jucăriei sau a componentei jucăriei.”

   Articolul 2
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 12 luni de la notificarea acesteia. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 noiembrie 1982.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         U. ELLEMANN-JENSEN

      (1)  JO C 285, 4.11.1981, p. 2.

      (2)  JO C 346, 31.12.1980, p. 95.

      (3)  JO C 353, 31.12.1980, p. 31.

      (4)  JO L 262, 27.9.1976, p. 201.

      (5)  JO L 197, 3.8.1979, p. 37.


title: Directiva (UE) 2017/738 a Consiliului din 27 martie 2017 de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexei II la Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor, în ceea ce privește plumbul (Text cu relevanță pentru SEE. )

text:
               27.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 110/6

         DIRECTIVA (UE) 2017/738 A CONSILIULUI
   din 27 martie 2017
   de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexei II la Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor, în ceea ce privește plumbul
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind siguranța jucăriilor (1), în special articolul 46 alineatul (1) litera (b),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În ceea ce privește jucăriile sau componentele acestora, Directiva 2009/48/CE stabilește limite de migrare în materialul uscat, în materialul lichid și în materialul răzuit al jucăriilor pentru o serie de elemente, printre care și plumbul. Limitele pentru plumb sunt de 13,5 mg/kg în materialul uscat, 3,4 mg/kg în materialul lichid, respectiv 160 mg/kg în materialul răzuit.

               (2)

               Limitele menționate se bazează pe recomandările Institutului național olandez pentru sănătate publică și mediu (RIVM), cuprinse în raportul din 2008 intitulat „Substanțe chimice în jucării. O metodologie generală pentru evaluarea siguranței chimice a jucăriilor cu accent pe elemente”. Recomandările RIVM se bazau pe concluzia că expunerea copiilor la plumb nu poate depăși un anumit nivel, numit „doză zilnică tolerabilă”. În respectivul raport s-a stabilit că valoarea toxicologică de referință pentru doza zilnică tolerabilă de plumb este de 3,6 micrograme pe kilogram de greutate corporală.

               (3)

               Deoarece copiii sunt expuși la plumb și din alte surse în afara jucăriilor, acestora din urmă ar trebui să le fie alocat doar un anumit procent din valoarea toxicologică de referință. În avizul său privind „Assessment of the bioavailability of certain elements in toys”, adoptat la 22 iunie 2004, Comitetul științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu a recomandat limitarea la 10 % a contribuției maxime a jucăriilor la doza maximă tolerabilă de plumb. În avizul său privind „Evaluarea limitelor de migrare pentru elemente chimice din jucării”, adoptat la 1 iulie 2010, Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM) a fost de acord cu abordarea conform căreia absorbția din jucării a plumbului nu ar trebui să depășească 10 % dintr-o valoare de referință bazată pe date toxicologice. În plus, dat fiind că plumbul este considerat deosebit de toxic, Directiva 2009/48/CE a stabilit pentru acest element limite la jumătate din nivelul considerat sigur în conformitate cu criteriile comitetului științific competent, pentru a garanta prezența în jucării doar a unor urme de plumb compatibile cu bunele practici de producție. În consecință, limitele pentru plumb au fost stabilite în respectiva directivă la 5 % din doza zilnică tolerabilă, determinate ca migrare a plumbului din jucării.

               (4)

               Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a concluzionat că, în cazul plumbului, care este un metal toxic, nu există un prag sub care expunerea la acest element să nu aibă niciun efect critic asupra sănătății. Chiar și o expunere de nivel scăzut la plumb poate provoca neurotoxicitate și anume, leziuni ale sistemului nervos și ale creierului, în special dificultăți de învățare. Prin urmare, în conformitate cu aceste noi cunoștințe publicate de către EFSA, doza zilnică tolerabilă nu ar mai trebui să fie folosită ca valoare toxicologică de referință.

               (5)

               Conform EFSA, noua valoare toxicologică de referință care ar trebui utilizată la stabilirea limitelor pentru plumb este BMDL01 (benchmark dose limit) referitoare la efectele asupra dezvoltării neurologice. BMDL01 este limita inferioară a intervalului de încredere (95 %) a dozei de referință (benchmark dose) corespunzătoare unui risc suplimentar de 1 % de apariție a unor deficiențe intelectuale la copii, măsurată conform scării complete a coeficientului intelectual (IQ), cu alte cuvinte o scădere cu 1 punct procentual a IQ pe scara respectivă. BMDL01 este echivalentă cu o doză zilnică de plumb de 0,5 micrograme pe kilogram de greutate corporală.

               (6)

               Comitetul pentru evaluarea riscurilor instituit în cadrul Agenției Europene pentru Produse Chimice a împărtășit avizul EFSA conform căruia BMDL01 reprezintă expunerea maximă tolerabilă la plumb. Având în vedere faptul că nivelul mediu actual al concentrației de plumb în sânge la copiii europeni este de până la patru ori mai mare decât nivelul maxim de expunere tolerabil și întrucât nu se poate stabili niciun prag în ceea ce privește efectele asupra dezvoltării neurologice, orice expunere suplimentară trebuie să fie, pe cât posibil, evitată.

               (7)

               Aplicând cele mai recente evoluții științifice la metodologia raportului RIVM din 2008 pentru a calcula limitele de siguranță ale elementelor în jucării și aplicând abordarea din Directiva 2009/48/CE la gestionarea riscurilor prezentate de elemente deosebit de toxice, precum plumbul, limitele pentru plumb în jucării stabilite în Directiva 2009/48/CE ar trebui să fie revizuite și ar trebui să fie fixate la o alocare de 5 % din BMDL01, pentru a proteja sănătatea copiilor.

               (8)

               Potrivit unei erate la Raportul RIVM din 2008, publicată în 2015, cantitățile de material solid și lichid din jucării care se presupune că sunt ingerate de copii, cantități care se bazau pe recomandările pentru valori-limită din raportul RIVM din 2008, ar trebui să fie exprimate ca total săptămânal, în loc de cantități zilnice. CSRSM a susținut ulterior că dozele de ingestie recomandate inițial sunt adecvate și ar trebui să fie exprimate în continuare ca valori zilnice, nu săptămânale, confirmând astfel că metodologia utilizată în Raportul RIVM din 2008 pentru a calcula limitele de siguranță pentru elemente în jucării este corectă. În consecință, metodologia utilizată în Raportul RIVM în 2008 ar trebui să se aplice în continuare în scopul stabilirii limitelor pentru plumb în jucării.

               (9)

               Prin urmare, Directiva 2009/48/CE ar trebui modificată în consecință.

               (10)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 47 din Directiva 2009/48/CE nu a emis niciun aviz privind măsurile prevăzute în prezenta directivă; prin urmare, Comisia a transmis Consiliului o propunere cu privire la măsurile respective și a înaintat-o, de asemenea, Parlamentului European,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   În tabelul din anexa II partea III punctul 13 la Directiva 2009/48/CE, rubrica pentru plumb se înlocuiește cu următorul text:

                  „Plumb

                  2,0

                  0,5

                  23”

   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până cel târziu la 28 octombrie 2018, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică Comisiei textul acestor acte.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 28 octombrie 2018.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ABELA

      (1)  JO L 170, 30.6.2009, p. 1.


title: Directiva 2008/63/CE a Comisiei din 20 iunie 2008 privind concurența pe piețele echipamentelor terminale pentru telecomunicații (versiune codificată) (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 162/20

      DIRECTIVA 2008/63/CE A COMISIEI

   din 20 iunie 2008
   privind concurența pe piețele echipamentelor terminale pentru telecomunicații
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (versiune codificată)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 86 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 88/301/CEE a Comisiei din 16 mai 1988 privind concurența pe piețele echipamentelor terminale pentru telecomunicații (1) a fost modificată în mod substanțial (2). Este necesar, din motive de claritate și de raționalizare, să se codifice directiva menționată.

               (2)

               În toate statele membre telecomunicațiile constituiau, în întregime sau parțial, monopol de stat care era acordat sub formă de drepturi speciale sau exclusive unuia sau mai multor organisme responsabile cu furnizarea și exploatarea infrastructurii de rețea și a serviciilor aferente acesteia. Drepturile în cauză includeau, deseori, nu numai furnizarea serviciilor aferente utilizării rețelei, ci și livrarea echipamentelor terminale pentru racordarea utilizatorilor la rețea. De-a lungul ultimelor decenii, sectorul rețelelor de telecomunicații a cunoscut o dezvoltare tehnică remarcabilă în ceea ce privește caracteristicile tehnice ale rețelei, cu precădere în domeniul echipamentelor terminale.

               (3)

               Ca reacție față de evoluția din domeniul tehnologiei și al economiei, statele membre și-au revăzut politica acordării drepturilor speciale sau exclusive în sectorul telecomunicațiilor. Îndeosebi, datorită creșterii numărului tipurilor de echipamente terminale și posibilității utilizării multiple a acestora, se impune ca utilizatorii să aibă posibilitatea de a alege în mod liber între diferitele tipuri de echipamente disponibile, pentru a putea beneficia pe deplin de progresele tehnologice din domeniu.

               (4)

               Existența drepturilor exclusive are ca efect restrângerea liberei circulații a echipamentelor terminale de telecomunicații atât în ceea ce privește importul și comercializarea acestor echipamente (inclusiv echipamentele de satelit), deoarece anumite produse nu sunt comercializate, cât și în ceea ce privește conectarea, punerea în funcțiune sau întreținerea acestora, deoarece, având în vedere caracteristicile pieței și, în special, diversitatea și natura tehnică a produselor, un monopol nu are interes să furnizeze aceste servicii pentru produsele pe care nu le-a comercializat sau importat, nici să alinieze prețurile pe baza costurilor din moment ce nu există riscul concurenței din partea societăților nou-intrate pe piață. Luând în considerare faptul că pe majoritatea piețelor de echipamente există de obicei o gamă largă de echipamente terminale de telecomunicații și orice drept special care limitează direct sau indirect numărul întreprinderilor autorizate să importe, să comercializeze, să conecteze, să pună în funcțiune și să întrețină aceste echipamente poate avea același efect ca acordarea drepturilor exclusive. Aceste drepturi exclusive sau speciale constituie măsuri cu efect echivalent celui al restricțiilor cantitative incompatibile cu articolul 28 din Tratatul CE. Prin urmare, este necesară eliminarea tuturor drepturilor exclusive în vigoare în ceea ce privește importul, comercializarea, conectarea, punerea în funcțiune și întreținerea echipamentelor terminale de telecomunicații, precum și a drepturilor cu efecte comparabile, și anume toate drepturile speciale cu excepția acelora care constau în avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare conferite uneia sau mai multor întreprinderi și care afectează doar capacitatea altor întreprinderi de a se angaja în oricare dintre activitățile menționate mai sus, pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente.

               (5)

               Drepturile speciale sau exclusive privind echipamentele terminale se exercită în așa fel încât, în practică, dezavantajează echipamentele din alte state membre, în special împiedicându-i pe utilizatori să aleagă liber echipamentele care se potrivesc cel mai bine necesităților lor, în ceea ce privește prețul și calitatea, indiferent de proveniența acestora. În consecință, în toate statele membre exercitarea acestor drepturi nu este compatibilă cu articolul 31 din tratat.

               (6)

               Furnizarea serviciilor de instalare și de întreținere a echipamentelor terminale constituie un element-cheie în achiziționarea sau închirierea acestor echipamente. Rezervarea drepturilor exclusive în acest domeniu ar fi echivalentă cu menținerea drepturilor exclusive de comercializare. Prin urmare, dacă eliminarea drepturilor exclusive de import și comercializare urmează să aibă un efect real, asemenea drepturi trebuie să fie eliminate, la rândul lor.

               (7)

               Întreținerea echipamentelor terminale constituie un serviciu în sensul articolului 50 din tratat. Serviciul în cauză care, din punct de vedere comercial, nu poate fi disociat de comercializarea echipamentelor terminale, trebuie să fie prestat în mod liber în conformitate cu articolul 49 din tratat, în mod deosebit atunci când este furnizat de personal calificat.

               (8)

               Situația continuă să producă nerespectări ale normelor concurenței enunțate în cadrul tratatului. De asemenea afectează dezvoltarea comerțului, într-o măsură contrară intereselor Comunității. O concurență mai puternică pe piața echipamentelor terminale presupune introducerea unor specificații tehnice transparente care să întrunească criteriile esențiale menționate în Directiva 1999/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 1999 privind echipamentele hertziene și echipamentele terminale de telecomunicații și recunoașterea reciprocă a conformității acestora (3) și să permită libera circulație a echipamentelor terminale. La rândul său, această transparență impune publicarea specificațiilor tehnice.

               (9)

               Drepturile speciale sau exclusive de import și comercializare a echipamentelor terminale dau naștere unei situații care vine în contradicție cu obiectivul articolului 3 litera (g) din tratat, care prevede instituirea unui sistem care să împiedice denaturarea concurenței pe piața internă și impune ca, a fortiori, concurența să nu fie eliminată. Statele membre sunt obligate, în temeiul articolului 10 din tratat, să se abțină de la întreprinderea oricăror măsuri care ar putea periclita realizarea obiectivelor din tratat, inclusiv a articolului 3 litera (g). În consecință, trebuie ca drepturile exclusive a echipamentelor terminale să fie considerate ca incompatibile cu articolul 82 din tratat coroborat cu articolul 3, iar acordarea sau menținerea acestor drepturi de către un stat membru este interzisă prin articolul 86 alineatul (1) din tratat.

               (10)

               Pentru a se permite utilizatorilor accesul la echipamentele terminale pe care aceștia le doresc, sunt necesare cunoașterea și redarea cu transparență a caracteristicilor interfeței a rețelei publice la care echipamentele terminale urmează să fie racordate. În consecință, statele membre trebuie să se asigure publicarea caracteristicilor respective și accesul utilizatorilor la interfața rețelei publice.

               (11)

               Pentru a-și putea comercializa produsele, producătorii echipamentelor terminale trebuie să cunoască specificațiile tehnice pe care trebuie să le îndeplinească. În consecință, este necesar ca statele membre să oficializeze și să publice specificațiile pe care trebuie să le comunice Comisiei sub formă de proiect, în conformitate cu Directiva 98/34/CE a Parlementului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și normelor privind serviciile din societatea informațională (4). Specificațiile pot fi aplicate și produselor importate din alte state membre numai în măsura în care ele sunt necesare în scopul asigurării conformității cu cerințele esențiale prevăzute la articolul 3 din Directiva 1999/5/CE, care pot fi solicitate în mod legitim în baza dreptului comunitar. În orice situație, statele membre trebuie să respecte articolele 28 și 30 din tratat, conform cărora un stat membru importator trebuie să permită importul pe teritoriul său al echipamentelor terminale legal produse și comercializate într-un alt stat membru.

               (12)

               Pentru asigurarea aplicării acestor proceduri într-o manieră transparentă, obiectivă și fără discriminare, monitorizarea aplicării acestora nu poate fi încredințată unuia dintre operatorii concurenți de pe piața echipamentelor terminale, datorită evidentului conflict de interese ce ar surveni în acest caz. În consecință, statele membre trebuie să se asigure că controlul este atribuit unui organism independent de administratorul rețelei, precum și de orice alt concurent de pe piața în cauză.

               (13)

               Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa II, partea B,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   În sensul prezentei directive:

               1.

               „echipament terminal” înseamnă:

                           (a)

                           echipamentul racordat în mod direct sau indirect la interfața unei rețele publice de telecomunicații, în scopul trimiterii, prelucrării sau recepționării de informații; în ambele cazuri de racordare (directă sau indirectă), aceasta se poate efectua prin cablu, fibre optice sau electromagnetic; racordarea este indirectă atunci când echipamentul este amplasat între terminal și interfața rețelei;

                           (b)

                           echipamentul terminal înseamnă de asemenea echipament pentru stațiile de sol pentru comunicații prin satelit;

               2.

               „echipament pentru stația de sol pentru comunicații prin satelit” înseamnă echipamentul care se poate folosi doar pentru emisie („numai emisie”), pentru emisie și recepție („emisie-recepție”) sau doar pentru recepție („numai recepție”) a semnalelor de radiocomunicații prin intermediul sateliților sau al altor sisteme spațiale;

               3.

               „întreprindere” înseamnă organismul public sau privat căruia un stat membru îi acordă drepturi speciale sau exclusive de import, comercializare, racordare, punere în serviciu sau întreținere a echipamentelor terminale pentru telecomunicații;

               4.

               „drepturile speciale” înseamnă drepturile acordate de un stat membru unui număr limitat de întreprinderi, prin orice instrument cu putere de lege sau administrativ, care, pe un anumit teritoriu geografic:

                           (a)

                           limitează la două sau mai multe numărul acestor întreprinderi, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii; sau

                           (b)

                           desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii menționate la litera (a), câteva întreprinderi concurente; sau

                           (c)

                           conferă oricărei întreprinderi sau oricăror întreprinderi, în conformitate cu alte criterii decât criteriile menționate la literele (a) și (b), orice avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare care afectează în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi să importe, să comercializeze, să conecteze, să pună în funcțiune sau să întrețină echipamentele terminale de telecomunicații pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente.

         Articolul 2
   Statele membre care au acordat întreprinderilor drepturi speciale sau exclusive trebuie să asigure retragerea drepturilor exclusive, precum și a acelor drepturi speciale care:

               (a)

               limitează la două sau mai multe numărul întreprinderilor, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii; sau

               (b)

               desemnează, în conformitate cu alte criterii decât criteriile menționate la litera (a), mai multe întreprinderi concurente.

         Acestea informează Comisia cu privire la măsurile luate sau la proiectele legislative introduse în acest sens.
   Articolul 3
   Statele membre trebuie să asigure agenților economici dreptul de a importa, comercializa, racorda, pune în serviciu și întreține echipamentele terminale.
   Totuși, statele membre:

               (a)

               în cazul echipamentului stației de sol pentru comunicații prin satelit, refuză să permită conectarea acestui echipament la rețeaua de telecomunicații publice sau punerea în funcțiune atunci când acesta nu satisface reglementările tehnice comune relevante adoptate în temeiul Directivei 1999/5/CE sau, în absența acestor reglementări, cerințele esențiale stabilite la articolul 3 din directiva menționată; în absența normelor tehnice comune sau a condițiilor de reglementare armonizate, normele interne trebuie să fie proporționale cu aceste cerințe esențiale și trebuie aduse la cunoștința Comisiei în temeiul Directivei 98/34/CE, în măsura în care aceasta prevede acest lucru;

               (b)

               în cazul altui echipament terminal, refuză să permită racordarea acestui echipament la rețeaua publică de telecomunicații dacă nu se îndeplinesc reglementările tehnice comune relevante adoptate în temeiul Directivei 1999/5/CE sau, în absența acestora, cerințele esențiale stabilite la articolul 3 din prezenta directivă;

               (c)

               pot solicita ca agenții economici să posede calificările tehnice necesare racordării, punerii în serviciu și întreținerii echipamentelor terminale în baza unor criterii obiective, nediscriminatorii și disponibile publicului larg.

         Articolul 4
   Statele membre veghează ca accesul utilizatorilor la noile interfețe ale rețelelor publice și ca particularitățile fizice ale acestor puncte să fie publicate de către agenții rețelelor publice de telecomunicații.
   Articolul 5
   Statele membre asigură legiferarea și publicarea tuturor specificațiilor pentru echipamentele terminale.
   Statele membre notifică Comisiei, sub formă de proiect, specificațiile tehnice în conformitate cu Directiva 98/34/CE.
   Articolul 6
   Statele membre se asigură că monitorizarea aplicării specificațiilor menționate la articolul 5 este încredințată unui organism independent de întreprinderile publice sau private care furnizează bunuri sau servicii în sectorul telecomunicațiilor.
   Articolul 7
   Statele membre furnizează Comisiei, la fiecare sfârșit de an, un raport care să permită acesteia monitorizarea respectării dispozițiilor articolelor 2, 3, 4 și 6.
   Un plan al acestui raport se regăsește în anexa I.
   Articolul 8
   Directiva 88/301/CEE, astfel cum a fost modificată prin directiva menționată la anexa II, partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor prevăzute în anexa II partea B.
   Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.
   Articolul 9
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 10
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 20 iunie 2008.

            Pentru Comisie

         José Manuel BARROSO

            Președintele

      (1)  JO L 131, 27.5.1988, p. 73. Directivă modificată prin Directiva 94/46/CE (JO L 268, 19.10.1994, p. 15).

      (2)  A se vedea anexa II, partea A.

      (3)  JO L 91, 7.4.1999, p. 10. Directivă modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 (JO L 284 31.10.2003, p. 1).

      (4)  JO L 204, 21.7.1998, p. 37. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2006/96/CE a Consiliului (JO L 363, 20.12.2006, p. 81).

      ANEXA I
      Planul raportului menționat la articolul 7
      Aplicarea dispozițiilor articolului 2
      Echipamentele terminale privitor la care legislația este în curs de modificare sau a fost deja modificată.
      Pe categorii de echipamente terminale:

                  —

                  data adoptării măsurii; sau

                  —

                  data introducerii proiectului de lege; sau

                  —

                  data intrării în vigoare a măsurii.

            Aplicarea dispozițiilor articolului 3

                  —

                  echipamentele terminale a căror racordare sau punere în funcțiune a fost restricționată;

                  —

                  calificările tehnice solicitate, cu referire la publicarea acestora.

            Aplicarea dispozițiilor articolului 4

                  —

                  referințele publicației în care sunt specificate particularitățile tehnice;

                  —

                  numărul interfețelor de rețea publică accesibile;

                  —

                  numărul interfețelor de rețea publică existente în prezent.

            Aplicarea dispozițiilor articolului 6

                  —

                  organismul sau organismele independente desemnate.

      ANEXA II
      PARTEA A
      Directiva abrogată și modificarea sa
      (menționate la articolul 8)

                  Directiva 88/301/CEE a Comisiei

                  (JO L 131, 27.5.1988, p. 73)

                  Directiva 94/46/CE a Comisiei

                  (JO L 268, 19.10.1994, p. 15)

            PARTEA B
      Termene de transpunere în dreptul intern
      (menționate la articolul 8)

                  Directiva

                  Data limită de transpunere

                  88/301/CEE

                  —

                  94/46/CE

                  8 august 1995

      ANEXA III
      Tabel de corespondență

                  Directiva 88/301/CEE

                  Prezenta directivă

                  Articolul 1 termeni introductivi

                  Articolul 1 termeni introductivi

                  Articolul 1 prima liniuță prima și a doua teză

                  Articolul 1 punctul 1 litera (a)

                  Articolul 1 prima liniuță ultima teză

                  Articolul 1 punctul 1 litera (b)

                  Articolul 1 a doua liniuță

                  Articolul 1 punctul 3

                  Articolul 1 a treia liniuță termeni introductivi

                  Articolul 1 punctul 4 termeni introductivi

                  Articolul 1 a treia liniuță prima sub-liniuță

                  Articolul 1 punctul 4 litera (a)

                  Articolul 1 a treia liniuță a doua sub-liniuță

                  Articolul 1 punctul 4 litera (b)

                  Articolul 1 a treia liniuță a treia sub-liniuță

                  Articolul 1 punctul 4 litera (c)

                  Articolul 1 a patra liniuță

                  Articolul 1 punctul 2

                  Articolul 2

                  Articolul 2

                  Articolul 3 prima teză

                  Articolul 3 primul paragraf

                  Articolul 3 a doua teză

                  Articolul 3 al doilea paragraf termeni introductivi

                  Articolul 3 prima liniuță

                  Articolul 3 al doilea paragraf litera (a)

                  Articolul 3 a doua liniuță

                  Articolul 3 al doilea paragraf litera (b)

                  Articolul 3 a treia liniuță

                  Articolul 3 al doilea paragraf litera (c)

                  Articolul 4 primul paragraf

                  Articolul 4

                  Articolul 4 al doilea paragraf

                  —

                  Articolul 5 alineatul (1)

                  —

                  Articolul 5 alineatul (2) prima teză

                  Articolul 5 primul paragraf

                  Articolul 5 alineatul (2) a doua teză

                  Articolul 5 al doilea paragraf

                  Articolul 6

                  Articolul 6

                  Articolul 8

                  —

                  Articolul 9

                  Articolul 7

                  Articolul 10

                  —

                  —

                  Articolul 8

                  —

                  Articolul 9

                  Articolul 11

                  Articolul 10

                  Anexa I

                  —

                  Anexa II

                  Anexa I

                  —

                  Anexa II

                  —

                  Anexa III


title: Directiva 2008/97/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 de modificare a Directivei 96/22/CE a Consiliului privind interzicerea utilizării anumitor substanțe cu efect hormonal sau tireostatic și a substanțelor beta-agoniste în creșterea animalelor (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               28.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 318/9

      DIRECTIVA 2008/97/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 19 noiembrie 2008
   de modificare a Directivei 96/22/CE a Consiliului privind interzicerea utilizării anumitor substanțe cu efect hormonal sau tireostatic și a substanțelor beta-agoniste în creșterea animalelor
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 152 alineatul (4) litera (b),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 2 din Directiva 96/22/CE (3) interzice, printre altele, introducerea pe piață a stilbenelor, a derivaților de stilbene, a sărurilor și esterilor acestora și a substanțelor tireostatice, în vederea administrării lor la animale din toate speciile.

               (2)

               Motivul acestei interdicții totale este faptul că eventualul abuz sau folosirea necorespunzătoare a acestora ar fi mai dificile în cazul în care pe piață nu ar exista niciun produs autorizat pentru nicio specie animală.

               (3)

               Cu toate acestea, experiența acumulată, în special grație planurilor naționale de supraveghere a reziduurilor în temeiul Directivei 96/23/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind măsurile de control care se aplică anumitor substanțe și reziduurilor acestora existente în animalele vii și în produsele obținute de la acestea (4), a arătat că utilizarea necorespunzătoare a prezentărilor de produse destinate animalelor de companie nu constituie o sursă de abuz sau de utilizare necorespunzătoare. Aceasta se datorează în parte faptului că, din punct de vedere economic, nu este avantajoasă utilizarea prezentărilor destinate animalelor de companie pentru stimularea creșterii la animalele de la care se obțin produse alimentare.

               (4)

               În plus, interzicerea substanțelor tireostatice are consecințe negative asupra bunăstării animalelor de companie (câini și pisici) din cauza lipsei unui tratament alternativ contra hipertiroidiei la aceste animale.

               (5)

               Protocolul privind protecția și bunăstarea animalelor, anexat la tratat, prevede că statele membre și Comunitatea trebuie să acorde o atenție deplină cerințelor cu privire la bunăstarea animalelor în punerea în aplicare a politicilor comunitare, în special cele cu privire la piața internă.

               (6)

               De aceea, este necesar să se limiteze domeniul de aplicare al Directivei 96/22/CE doar la animalele de la care se obțin produse alimentare și să se retragă interdicția pentru animalele de companie, precum și să se adapteze definiția tratamentului terapeutic.

               (7)

               Avizul Comitetului științific pentru măsurile veterinare legate de sănătatea publică (CSMVSP) din 30 aprilie 1999 privind riscurile potențiale asupra sănătății umane, provocate de prezența reziduurilor de hormoni în carnea de vită și în produsele din carne de vită (revizuit la 3 mai 2000 și confirmat la 10 aprilie 2002), conchide că există dovezi suficiente în sensul că estradiolul 17ß trebuie considerat drept o substanță total cancerigenă, care inițiază și promovează tumori, iar datele disponibile la ora actuală nu permit efectuarea unei evaluări cantitative a riscului pentru sănătatea umană. Prin urmare, Directiva 96/22/CE a fost modificată prin Directiva 2003/74/CE, printre altele, în scopul de a interzice în mod permanent utilizarea estradiolului 17ß ca stimulent de creștere și de a limita semnificativ numărul situațiilor în care acesta poate fi administrat tuturor animalelor de fermă în scopuri terapeutice sau zootehnice, în așteptarea unei examinări suplimentare a situației reale, a factorilor științifici și a practicilor veterinare din statele membre.

               (8)

               Articolul 11a din Directiva 96/22/CE prevede prezentarea de către Comisie până la data de 14 octombrie 2005 a unui raport privind disponibilitatea unor produse medicinale de uz veterinar alternative față de cele care conțin estradiol 17β în scopuri terapeutice pentru animalele de la care se obțin produse alimentare. După examinarea avizului specialiștilor, Comisia a elaborat un raport științific în domeniu, pe care l-a prezentat Parlamentului European și Consiliului pe 11 octombrie 2005. Potrivit raportului în cauză, estradiolul 17β nu este indispensabil producției de animale de la care se obțin produse alimentare, deoarece utilizarea alternativelor disponibile (în special a prostaglandinului) este deja destul de curentă în practica veterinară a statelor membre și interzicerea totală a utilizării estradiolului 17ß la animalele de la care se obțin produse alimentare nu ar avea nici un efect sau ar avea doar un efect neglijabil asupra crescătorilor sau a bunăstării animalelor.

               (9)

               Informațiile obiective și campaniile de sensibilizare pot contribui la respectarea adecvată a legislației pertinente și la încetarea folosirii necorespunzătoare a substanțelor interzise.

               (10)

               O derogare temporară a fost acordată utilizării estradiolului 17ß pentru inducerea estrului la bovine, cai, ovine și caprine până la data de 14 octombrie 2006. Având în vedere că există produse alternative eficiente și sunt deja folosite și pentru a asigura un nivel înalt de protecție în domeniul sănătății în cadrul Comunității, această derogare nu ar trebui să fie reînnoită.

               (11)

               Directiva 96/22/CE ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 96/22/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(b)

                           «tratament terapeutic»: administrarea – în conformitate cu articolul 4 din prezenta directivă – în mod individual, unui animal de fermă, a unei substanțe autorizate, în vederea tratării unei tulburări de fertilitate – inclusiv întreruperea unei gestații nedorite – și, în cazul substanțelor beta-agoniste, în vederea inducerii tocolizei la vacile care fată, precum și în vederea tratării unor tulburări respiratorii, a bolii naviculare și laminitei și inducerea tocolizei la ecvidee;”.

               2.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2
               Statele membre interzic introducerea pe piață a substanțelor enumerate în anexa II în vederea administrării acestora oricăror animale ale căror produse și carne sunt destinate consumului uman, în alte scopuri decât cele prevăzute la articolul 4 punctul 2.”

               3.

               La articolul 4 punctul 2, subpunctul (i) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(i)

                           alil trembolon, administrat pe cale orală, sau substanțe beta-agoniste ecvideelor, cu condiția ca ele să fie utilizate în conformitate cu indicațiile fabricantului;”.

               4.

               Articolul 5a se elimină.

               5.

               La articolele 3, 6, 7, 8, 11 și 14a se elimină trimiterile la articolul 5a.

               6.

               La articolul 11, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Țările terțe, a căror legislație autorizează introducerea pe piață și administrarea de stilbene, de derivați de stilbene, de săruri și esteri ai acestora, precum și de substanțe tireostatice animalelor de toate speciile, a căror carne și produse sunt destinate consumului uman, nu pot figura pe nicio listă a țărilor, prevăzute de legislația comunitară, din care statele membre autorizează importul de animale de fermă sau de acvacultură, de carne sau produse obținute de la acest tip de animale.”

               7.

               Articolul 11a se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 11a
               Referitor la substanțele enumerate în anexa III, Comisia urmărește să obțină informații suplimentare, ținând cont de recentele date științifice din toate sursele posibile, și examinează periodic măsurile aplicate, pentru a prezenta, în timp util, Parlamentului European și Consiliului orice propuneri care se dovedesc necesare.”

               8.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 11b
               Comisia, în colaborare cu statele membre, instituie o campanie de informare și sensibilizare privind interzicerea cu desăvârșire a folosirii substanței estradiol 17 ß în cazul animalelor de la care se obțin produse alimentare, orientată atât către fermierii și organizațiile veterinarilor din UE, cât și către organizațiile din afara UE care sunt implicate, direct sau indirect, în exportul spre UE al hranei de origine animală care intră sub incidența prezentei directive.”

               9.

               Anexa II se înlocuiește cu textul care figurează în anexa la prezenta directivă.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 2009. Statele membre comunică fără întârziere Comisiei textul acestor acte, precum și un tabel de corespondență între acestea și prezenta directivă.
   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 19 noiembrie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.-P. JOUYET

      (1)  JO C 10, 15.1.2008, p. 57.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 5 iunie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 octombrie 2008.

      (3)  JO L 125, 23.5.1996, p. 3.

      (4)  JO L 125, 23.5.1996, p. 10.

      ANEXĂ

            „ANEXA II
            Lista substanțelor interzise:

                        Lista A: substanțe interzise

                                    —

                                    substanțele tireostatice;

                                    —

                                    stilbenele, derivații de stilbene, sărurile și esterii acestora;

                                    —

                                    estradiolul 17β și derivații esterificați ai acestuia.

                        Lista B: substanțe interzise cu derogări

                                    —

                                    substanțe beta-agoniste.”


title: Directiva 2001/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 decembrie 2001 de modificare a Directivei 93/42/CEE a Consiliului privind dispozitivele medicaleText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32001L0104

Official Journal L 006 , 10/01/2002 P. 0050 - 0051 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 27 P. 166  - 167

		20011207Directiva 2001/104/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 7 decembrie 2001de modificare a Directivei 93/42/CEE a Consiliului privind dispozitivele medicale(Text cu relevanță pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social,hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat [1],întrucât:(1) Scopul prezentei directive este includerea în domeniul de aplicare a Directivei 93/42/CEE [2] numai a dispozitivelor medicale care încorporează, ca parte integrantă, substanțe derivate din sânge uman sau plasmă umană. Dispozitivele medicale care includ alte substanțe obținute din țesuturile umane rămân în afara domeniului de aplicare a directivei menționate.(2) Scopul esențial al normelor care reglementează producția, distribuția sau utilizarea dispozitivelor medicale trebuie să fie garantarea sănătății publice.(3) Se recomandă armonizarea dispozițiilor interne pentru protecția sănătății și a securității pacienților, a utilizatorilor și, dacă este cazul, a altor persoane, cu privire la utilizarea dispozitivelor medicale, pentru garantarea liberei circulații a acestor aparate în cadrul pieței interne,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Articolul 1 alineatul (5) din Directiva 93/42/CEE se modifică după cum urmează:(a) textul de la litera (c) se înlocuiește cu următorul text:"(c) produsele medicamentoase specificate în Directiva 65/65/CEE, care includ produsele medicamentoase obținute din sânge specificate în Directiva 89/381/CEE;";(b) textul de la litera (e) se înlocuiește cu următorul text:"(e) sângele uman, produsele din sânge, plasmă sau celulele sângelui de origine umană sau la dispozitivele care includ aceste produse din sânge, plasmă sau celule în momentul introducerii pe piață, cu excepția dispozitivelor menționate la alineatul (4a);".Articolul 2Aplicare, dispoziții tranzitorii(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive înainte datei de 13 decembrie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Statele membre aplică aceste măsuri de la 13 iunie 2002.În cazul în care statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre hotărăsc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că organismele notificate, responsabile, în conformitate cu articolul 16 din Directiva 93/42/CEE, cu evaluarea conformității, țin seama de informațiile relevante referitoare la caracteristicile și performanțele dispozitivelor care includ derivați stabili din sânge uman sau plasmă umană, care includ, în special, rezultatele atât ale unor testări, cât și ale unei verificări corespunzătoare efectuate deja conform actelor cu putere de lege și actelor administrative preexistente cu privire la aceste aparate.(4) Timp de cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive, statele membre acceptă comercializarea dispozitivelor care includ derivați stabili din sânge uman sau plasmă umană care respectă normele în vigoare pe teritoriul acestora la data intrării în vigoare a prezentei directive. Timp de încă doi ani, dispozitivele menționate pot fi puse în funcțiune.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 7 decembrie 2001.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleN. FontainePentru ConsiliuPreședinteleI. Durant[1] Avizul Parlamentului European dat la 23 octombrie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 3 decembrie 2001.[2] JO L 169, 12.7.1993, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 313, 13.12.2000, p. 22).--------------------------------------------------