title: Directiva Consiliului din 13 februarie 1989 privind obligațiile în materie de publicare a documentelor contabile anuale ale sucursalelor, stabilite într-un stat membru, ale instituțiilor de credit și instituțiilor financiare cu sediul social în afara statului membru respectiv

text:
               06/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               212

         31989L0117

               L 044/40

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 13 februarie 1989
   privind obligațiile în materie de publicare a documentelor contabile anuale ale sucursalelor, stabilite într-un stat membru, ale instituțiilor de credit și instituțiilor financiare cu sediul social în afara statului membru respectiv
   (89/117/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 54,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât înființarea unei piețe interne europene presupune ca sucursalele instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social într-un alt stat membru să fie supuse aceluiași regim ca și sucursalele instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social în același stat membru; întrucât, în ceea ce privește publicarea unor documente legate de conturile anuale, aceasta înseamnă că este suficient dacă sucursalele instituțiilor cu sediul social într-un alt stat membru publică documentele privind conturile anuale globale ale instituției lor;
   întrucât, în cadrul unui alt instrument de coordonare a obligațiilor de publicare privind sucursalele, sunt prevăzute anumite acte și informații privind sucursalele stabilite într-un stat membru pe care trebuie să le publice anumite tipuri de societăți, inclusiv băncile și alte instituții financiare care intră sub jurisdicția unui alt stat membru; întrucât, în ceea ce privește publicarea documentelor contabile, se face referire la dispoziții specifice care trebuie adoptate pentru bănci și alte instituții financiare;
   întrucât practica actuală a anumitor state membre, care constă în obligația sucursalelor instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social în afara acestor state membre să publice conturile anuale pentru propria activitate, nu se mai justifică după adoptarea Directivei 86/635/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1986 privind conturile anuale și conturile consolidate ale băncilor și ale altor instituții financiare (4); întrucât, în plus, publicarea conturilor anuale ale sucursalelor nu poate oferi publicului, în special creditorilor, o perspectivă adecvată asupra situației financiare a întreprinderii, dat fiind că o parte nu poate fi evaluată separat de ansamblu;
   întrucât, având în vedere nivelul actual de integrare, nu se poate neglija nevoia de anumite informații privind activitatea sucursalelor dintr-un stat membru ale instituțiilor de credit și instituțiilor financiare cu sediul social în afara statului membru respectiv; întrucât se recomandă, totuși, limitarea amplorii acestor informații pentru a împiedica denaturarea concurenței;
   întrucât prezenta directivă afectează numai obligațiile de publicare a conturilor anuale și nu afectează cu nimic obligațiile de informare ce revin sucursalelor instituțiilor de credit și instituțiilor financiare în temeiul altor dispoziții, decurgând, de exemplu, din dreptul social, în ceea ce privește dreptul de informare a salariaților, decurgând din dreptul de supraveghere bancară, în cazul instituțiilor de credit sau instituțiilor financiare din țara gazdă și din dreptul fiscal, precum și în scopuri statistice;
   întrucât, în ceea ce privește sucursalele instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social într-o țară terță, egalitatea concurenței înseamnă, pe de o parte, că aceste sucursale trebuie să respecte, în ceea ce privește publicarea documentelor privind conturile anuale, un nivel identic sau echivalent cu cel în vigoare în Comunitate, dar și, pe de altă parte, că aceste sucursale nu sunt obligate să-și publice conturile anuale privind propria lor activitate în cazul în care îndeplinesc condiția menționată anterior;
   întrucât echivalența, impusă prin prezenta directivă, a documentelor privind conturile anuale ale instituțiilor de credit și instituțiilor financiare cu sediul social într-o țară terță poate ridica probleme de evaluare; întrucât, în consecință, analiza acestor probleme și a altor probleme din domeniul reglementat de prezenta directivă, în special în ceea ce privește aplicarea sa, impune o cooperare între reprezentanții statelor membre și ai Comisiei în cadrul unui comitet de contact; întrucât, pentru a nu institui un număr excesiv de astfel de comitete, este de preferat ca această cooperare să aibă loc în cadrul comitetului menționat la articolul 52 din Directiva 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor societăți (5), modificată ultima dată de Directiva 84/569/CEE (6); întrucât, atunci când vor trebui analizate problemele instituțiilor de credit, comitetul va trebui să aibă, totuși, o alcătuire adecvată,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Domeniul de aplicare
   (1)   Măsurile de coordonare prevăzute în prezenta directivă se aplică sucursalelor stabilite într-un stat membru ale instituțiilor de credit și instituțiilor financiare prevăzute la articolul 2 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 86/635/CEE cu sediul social în afara statului membru respectiv. În cazul în care o instituție de credit sau o instituție financiară își are sediul într-o țară terță, prezenta directivă se aplică în măsura în care această instituție de credit sau instituție financiară are o formă juridică comparabilă cu cele menționate la literele (a) și (b) menționate anterior.
   (2)   Articolul 1 liniuța a treia din Directiva 77/780/CEE (7) se aplică, mutatis mutandis, sucursalelor instituțiilor de credit și instituțiilor financiare prevăzute în prezenta directivă.
   Articolul 2
   Dispoziții privind sucursalele instituțiilor de credit și instituțiilor financiare cu sediul social într-un alt stat membru
   (1)   Statele membre prevăd ca sucursalele instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social într-un alt stat membru să publice, în conformitate cu articolul 44 din Directiva 86/635/CEE, documentele instituției lor de credit sau instituției financiare prevăzute în prezentul articol (conturi anuale, conturi consolidate, raport de gestiune, raport de gestiune consolidat, raporturi stabilite de către persoana însărcinată să controleze conturile anuale și conturile consolidate).
   (2)   Aceste documente trebuie să fi fost întocmite și controlate prin metodele prevăzute de legislația statului membru în care își are sediul social instituția de credit sau instituția financiară, în conformitate cu Directiva 86/635/CEE.
   (3)   Sucursalele nu pot fi obligate să publice conturi anuale privind activitatea proprie.
   (4)   Statele membre pot solicita sucursalelor, până la o coordonare ulterioară, să publice următoarele informații suplimentare:

               —

               produsele și sarcinile sucursalei prevăzute la pozițiile 1, 3, 4, 6, 7, 8 și 15 din articolul 27 sau la pozițiile A.4, A.9, B.1 – B.4 și B.7 din articolul 28 din Directiva 86/635/CEE;

               —

               numărul mediu al angajaților sucursalei;

               —

               totalul creanțelor și datoriilor imputabile sucursalei, clasate în funcție de instituția de credit și de clientelă, precum și valoarea globală a acestor creanțe și datorii exprimată în moneda statului membru în care este stabilită sucursala;

               —

               totalul activelor și al valorilor corespunzătoare pozițiilor 2, 3, 4, 5 și 6 din activ, pozițiilor 1, 2 și 3 din pasiv și pozițiilor 1 și 2 din afara bilanțului, conform definiției din articolul 4 și din articolele analoage din Directiva 86/635/CEE, precum și, pentru pozițiile 2, 5 și 6 din activ, repartizarea titlurilor după cum au fost sau nu considerate drept imobilizări financiare în sensul articolului 35 din Directiva 86/635/CEE.

         În cazul în care se cer aceste informații, exactitatea și corespondența lor cu conturile anuale trebuie să fie verificate de una sau mai multe persoane abilitate să controleze conturile anuale în conformitate cu legislația statului membru în care este stabilită sucursala.
   Articolul 3
   Dispoziții privind sucursalele instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social într-o țară terță
   (1)   Statele membre solicită sucursalelor instituțiilor de credit și ale instituțiilor financiare cu sediul social într-o țară terță să publice, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1), documentele care sunt menționate în alineatul în cauză și care au fost întocmite și verificate în conformitate cu legislația țării în care se află sediul social.
   (2)   În cazul în care documentele în cauză au fost întocmite în conformitate cu Directiva 86/635/CEE sau într-o manieră echivalentă și dacă este satisfăcută condiția de reciprocitate, pentru instituțiile de credit și instituțiile financiare comunitare, în țara terță în care este situat sediul social, se aplică articolului 2 alineatul (3).
   (3)   În cazurile diferite de cele prevăzute la alineatul (2), statele membre pot solicita sucursalelor să publice conturi anuale privind activitatea lor proprie.
   (4)   În cazurile prevăzute la alineatele (2) și (3), statele membre pot solicita sucursalelor să publice informațiile prevăzute la articolul 2 alineatul (4), precum și totalul capitalului deținut.
   (5)   Articolul 9 alineatele (1) și (3) din Directiva 77/780/CEE se aplică, prin analogie, sucursalelor instituțiilor de credit și instituțiilor financiare prevăzute în prezenta directivă.
   Articolul 4
   Limbile de publicare
   Statele membre pot solicita publicarea documentelor prevăzute în prezenta directivă în limba sau limbile naționale oficiale și legalizarea traducerii acestora.
   Articolul 5
   Rolul Comitetului de contact
   Comitetul de contact, instituit prin articolul 52 din Directiva 78/660/CEE, având o alcătuire adecvată, are, de asemenea, rolul:

               (a)

               de a facilita, fără a aduce atingere prevederilor articolelor 169 și 170 din tratat, o aplicare armonioasă a prezentei directive printr-o cooperare periodică privind în special problemele concrete ale aplicării sale, ca de exemplu evaluarea echivalenței documentelor, și de a facilita deciziile privind comparabilitatea și echivalența formelor juridice indicate la articolul 1 alineatul (1);

               (b)

               de a sfătui Comisia, dacă este necesar, cu privire la completările sau modificările care trebuie aduse prezentei directive.

         Dispoziții finale
   Articolul 6
   (1)   Statele membre adoptă acte cu putere de lege și acte administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1991. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Statele membre pot prevedea că dispozițiile prevăzute la alineatul (1) se aplică pentru prima dată conturilor anuale pentru exercițiul financiar care începe la 1 ianuarie 1993 sau în cursul anului 1993.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 7
   În termen de cinci ani de la data menționată la articolul 6 alineatul (2), pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul analizează și, după caz, la propunerea Comisiei și în cooperare cu Parlamentul European, revizuiește articolul 2 alineatul (4) în funcție de experiența acumulată prin aplicarea prezentei directive și cu obiectivul de a elimina informațiile suplimentare menționate la articolul 2 alineatul (4), ținând cont de progresele realizate în sensul unei armonizări mai adânci a conturilor băncilor și ale altor instituții financiare.
   Articolul 8
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 februarie 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. SOLCHAGA CATALAN

      (1)  JO C 230, 11.9.1986, p. 4.

      (2)  JO C 319, 30.11.1987, p. 64 și JO C 290, 14.11.1988, p. 66.

      (3)  JO C 345, 21.12.1987, p. 73.

      (4)  JO L 372, 31.12.1986, p. 1.

      (5)  JO L 222, 14.8.1978, p. 11.

      (6)  JO L 314, 4.12.1984, p. 28.

      (7)  JO L 322, 17.12.1977, p. 30.


title: Directiva Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea păduchelui verde de San José

text:
               03/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               144

         31969L0466

               L 323/5

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 8 decembrie 1969
   privind combaterea păduchelui verde de San José
   (69/466/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 43 și 100,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social,
   întrucât producția plantelor lemnoase dicotiledonate și a fructelor acestora ocupă un loc important în agricultura Comunității;
   întrucât randamentul producției în cauză este permanent amenințat de organisme dăunătoare;
   întrucât, prin protecția acestor plante față de astfel de organisme dăunătoare, nu numai că s-ar menține capacitatea de producție, ci ar crește și productivitatea agricolă;
   întrucât măsurile de protecție pentru prevenirea introducerii unor organisme dăunătoare în statele membre ar avea doar un efect limitat dacă organismele respective nu ar fi combătute simultan și sistematic pe tot cuprinsul Comunității și răspândirea lor nu ar fi împiedicată;
   întrucât unul dintre organismele cele mai dăunătoare pentru plantele lemnoase dicotiledonate este păduchele verde de San José (Quadraspidiotus perniciosus Comst.);
   întrucât acest dăunător a fost identificat în mai multe state membre și există zone contaminate în cadrul Comunității;
   întrucât există un risc permanent pentru cultivarea plantelor lemnoase dicotiledonate pe tot cuprinsul Comunității, dacă nu se adoptă măsuri eficiente de combatere a acestui dăunător și de prevenire a răspândirii lui;
   întrucât, pentru eradicarea acestui dăunător, trebuie să se adopte un număr minim de dispoziții pentru Comunitate; întrucât statele membre trebuie să fie în măsură să adopte dispoziții suplimentare sau mai severe, dacă este necesar,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă se referă la măsurile minime care urmează a fi adoptate în statele membre pentru combaterea păduchelui verde de San José (Quadraspidiotus perniciosus Comst.) și a împiedica răspândirea acestuia.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive:

               (a)

               „plante” înseamnă plante vii și părți vii ale plantelor, cu excepția fructelor și a semințelor;

               (b)

               „plante sau fructe contaminate” înseamnă plante sau fructe pe care se găsesc una sau mai multe insecte din specia păduchelui verde de San José, în cazul în care nu se confirmă că acestea sunt moarte;

               (c)

               „plante gazdă pentru păduchele verde de San José” înseamnă plantele din genurile Acer L., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Euonymus L., Fagus L., Juglans L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Salix L., Sorbus L., Syringa L., Tilia L., Ulmus L., Vitis L.;

               (d)

               „pepiniere” înseamnă plantații în care se cultivă plante destinate transplantării, înmulțirii sau distribuirii ca plante cu rădăcini separate.

         Articolul 3
   Atunci când se înregistrează apariția păduchelui verde de San José, statele membre delimitează zona contaminată și o zonă de siguranță suficient de mare pentru a asigura protecția regiunilor învecinate.
   Articolul 4
   Statele membre se asigură că, în zonele contaminate și în zonele de siguranță, plantele gazdă ale păduchelui verde de San José sunt tratate corespunzător în vederea combaterii acestui dăunător și pentru prevenirea răspândirii lui.
   Articolul 5
   Statele membre se asigură că:

               (a)

               toate plantele contaminate din pepiniere sunt distruse;

               (b)

               toate celelalte plante care sunt contaminate sau sunt suspectate de a fi contaminate și care cresc într-o zonă contaminată sunt tratate, astfel încât plantele în cauză și fructele proaspete provenite de la acestea să nu mai fie contaminate atunci când sunt deplasate;

               (c)

               toate plantele gazdă ale păduchelui verde de San José care au rădăcini și cresc în interiorul unei zone contaminate, precum și părți ale unor astfel de plante care sunt destinate pentru înmulțire și sunt produse în interiorul zonei în cauză sunt replantate în interiorul zonei contaminate sau transportate în afara acesteia numai dacă s-a constatat că nu sunt contaminate și numai dacă au fost tratate astfel încât toate insectele aparținând speciei păduchelui verde de San José ce ar putea fi încă prezente sunt distruse.

         Articolul 6
   Statele membre adoptă măsuri pentru ca în zonele de siguranță plantele gazdă ale păduchelui verde de San José să fie supuse unei supravegheri oficiale și să fie inspectate cel puțin o dată pe an în vederea detectării oricărei apariții a păduchelui verde de San José.
   Articolul 7
   Statele membre se asigură că, în orice lot de plante (în afara celor înrădăcinate în sol) sau fructe proaspete în cadrul căruia a fost constatată contaminarea, plantele sau fructele contaminate sunt distruse, iar celelalte plante sau fructe din lot tratate sau prelucrate, astfel încât toate insectele aparținând speciei păduchelui verde de San José ce ar putea fi încă prezente sunt distruse.
   Articolul 8
   Statele membre revocă măsurile adoptate pentru combaterea păduchelui verde de San José sau pentru prevenirea răspândirii sale numai dacă nu se mai constată prezența acestui dăunător.
   Articolul 9
   Statele membre interzic deținerea păduchelui verde de San José.
   Articolul 10
   (1)   Statele membre pot autoriza:

               (a)

               derogări de la măsurile prevăzute la articolele 4, 5, 7 și 9 în scopuri științifice și fitosanitare, pentru teste și lucrări de selecție;

               (b)

               prelucrarea imediată a fructelor proaspete contaminate, prin derogare de la articolul 5 litera (b) și articolul 7;

               (c)

               deplasarea fructelor proaspete contaminate în interiorul zonei contaminate, prin derogare de la articolul 5 litera (b) și articolul 7.

         (2)   Statele membre adoptă măsuri pentru ca autorizațiile prevăzute la alineatul (1) să fie acordate numai atunci când prin verificări corespunzătoare se garantează că nu este prejudiciată combaterea păduchelui verde de San José și nu s-a creat un risc de răspândire a acestui dăunător.
   Articolul 11
   Statele membre pot adopta dispoziții suplimentare sau mai severe necesare pentru combaterea păduchelui verde de San José sau pentru prevenirea răspândirii sale.
   Articolul 12
   Statele membre pun în aplicare măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de doi ani de la notificarea acesteia și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 13
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 1969.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. M. A. H. LUNS

      (1)  JO 156, 15.7.1967, p. 31.


title: Directiva 2003/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 februarie 2003 de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la produsele cosmeticeText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0015

Official Journal L 066 , 11/03/2003 P. 0026 - 0035 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 31 P. 144  - 153

		20030227Directiva 2003/15/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 27 februarie 2003de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la produsele cosmetice(Text cu relevanță pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului European Economic și Social [2],hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat, având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere în 3 decembrie 2002 [3],întrucât:(1) Directiva 76/768/CEE a Consiliului [4] armonizează exhaustiv legislațiile interne cu privire la produsele cosmetice, având ca principal obiectiv protecția sănătății publice. În acest scop, efectuarea de anumite teste toxicologice în vederea evaluării siguranței produselor cosmetice rămâne indispensabilă.(2) În conformitate cu protocolul privind protecția și bunăstarea animalelor, anexat prin Tratatul de la Amsterdam la Tratatul de instituire a Comunității Europene, în punerea în aplicare a politicilor comunitare, în special cu privire la piața internă, Comunitatea și statele membre trebuie să acorde atenție deplină cerințelor cu privire la bunăstarea animalelor.(3) Directiva 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la protecția animalelor folosite în scopuri experimentale și în alte scopuri [5] stabilește normele comune pentru folosirea animalelor în scopuri experimentale, precum și condițiile în care asemenea experimente trebuie efectuate pe teritoriul statelor membre. În special, articolul 7 din această directivă prevede înlocuirea experimentelor pe animale cu metode alternative, în cazul în care asemenea metode sunt disponibile și satisfăcătoare din punct de vedere științific. Prin Directiva 93/35/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind modificarea, pentru a șasea oară, a Directivei 76/768/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la produsele cosmetice [6], au fost introduse dispoziții concrete în vederea facilitării elaborării și utilizării metodelor alternative, care nu presupun folosirea animalelor vii, în sectorul produselor cosmetice.Cu toate acestea, aceste dispoziții privesc numai metodele alternative care nu presupun folosirea animalelor și nu iau în considerație metodele alternative elaborate în vederea reducerii numărului animalelor folosite în aceste experimente sau în vederea reducerii suferinței lor. Prin urmare, în vederea optimizării protecției animalelor folosite pentru testarea produselor cosmetice până la punerea în aplicare a interzicerii testării pe animale a produselor cosmetice și a introducerii pe piață, în Comunitate, a produselor cosmetice testate pe animale, aceste dispoziții ar trebui modificate în așa fel încât să prevadă utilizarea sistematică a metodelor alternative, prin care numărul animalelor folosite și suferința provocată acestora sunt reduse, în acele cazuri în care înlocuirea în totalitate cu metodele alternative nu este posibilă, în conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din Directiva 86/609/CEE, în cazul în care aceste metode oferă consumatorului un nivel de protecție echivalent cu cel al metodelor convenționale pe care acestea sunt menite să le înlocuiască.(4) În conformitate cu Directiva 86/609/CEE și cu Directiva 93/35/CEE, este esențială urmărirea obiectivului eliminării experimentelor cu animale în vederea testării produselor cosmetice, precum și punerea în aplicare a interzicerii acestor experimente pe teritoriul statelor membre. Pentru a asigura că această interzicere este pusă în deplină aplicare, ar putea fi necesară înaintarea, de către Comisie, a altor propuneri în vederea modificării Directivei 86/609/CEE.(5) În prezent, la nivel comunitar sunt adoptate sistematic doar acele metode alternative care au fost validate științific de către Centrul European pentru validarea metodelor alternative (ECVAM) sau de către Organizația pentru cooperare și dezvoltare economică (OCDE) și care au aplicabilitate în întregul sector chimic. Cu toate acestea, siguranța produselor cosmetice și a ingredientelor acestora poate fi asigurată prin folosirea de metode alternative care nu sunt în mod necesar aplicabile tuturor utilizărilor ingredientelor chimice. Prin urmare, când asemenea metode oferă un grad echivalent de protecție consumatorilor, ar trebui promovată folosirea a astfel de metode de către întreaga industrie a produselor cosmetice, și ar trebui asigurată adoptarea lor la nivel comunitar.(6) Siguranța produselor cosmetice finite poate fi deja asigurată pe baza cunoștințelor disponibile cu privire la siguranța ingredientelor pe care ele le conțin. Prin urmare, în Directiva 76/768/CEE pot fi încorporate dispoziții privind interzicerea testării pe animale a produselor cosmetice finite. Comisia ar trebui să stabilească orientări în vederea punerii în aplicare, în special de către întreprinderile mici și mijlocii, a metodelor care nu presupun folosirea animalelor vii pentru evaluarea siguranței produselor cosmetice finite.(7) Treptat, va fi posibilă garantarea siguranței ingredientelor din compoziția produselor cosmetice prin folosirea metodelor alternative care nu presupun folosirea animalelor vii, validate la nivel comunitar, sau aprobate ca fiind științific validate, de către ECVAM, având în vedere și evoluția validării de către OCDE. În urma consultării Comitetului Științific pentru produse cosmetice și produse nealimentare destinate consumatorilor (SCCNFP) cu privire la aplicabilitatea, în sectorul produselor cosmetice, a metodelor alternative validate, Comisia ar trebui să publice imediat metodele validate sau aprobate care sunt recunoscute ca având aplicabilitate în cazul a astfel de ingrediente. Pentru a ajunge la cel mai înalt nivel posibil de protecție a animalelor, trebuie stabilit un termen-limită pentru introducerea unei interziceri definitive.(8) În termen de cel mult șase ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive, Comisia ar trebui să stabilească calendare sau termene-limită pentru interzicerea introducerii pe piață a produselor cosmetice ale căror formule definitive, ingrediente sau combinații de ingrediente au fost testate pe animale, precum și pentru interzicerea tuturor testelor efectuate în prezent pe animale. Cu toate acestea, în lumina faptului că nu au fost încă studiate alternativele de testare cu privire la toxicitatea administrărilor repetate, la toxicitatea reproductivă și la toxicochinetică, ar trebui ca termenul pentru interzicerea introducerii pe piață a produselor cosmetice testate astfel să fie de zece ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive. În baza rapoartelor anuale, Comisia ar trebui să fie autorizată să adapteze aceste calendare în cadrul limitelor de timp sus menționate.(9) Mai buna coordonare a resurselor la nivel comunitar va contribui la aprofundarea cunoștințelor științifice indispensabile elaborării de metode alternative. În acest scop, este esențială continuarea și creșterea eforturilor Comunității, precum și adoptarea măsurilor necesare în vederea promovării cercetării și elaborării de noi metode alternative care nu presupun folosirea animalelor, în special în cadrul celui de-al șaselea program-cadru, în conformitate cu Decizia nr. 1513/CE/2002 a Parlamentului European și a Consiliului [7].(10) Ar trebui încurajată promovarea recunoașterii de către țările terțe a metodelor alternative elaborate în Comunitate. Pentru a atinge acest obiectiv, Comisia și statele membre ar trebui să adopte toate măsurile necesare pentru a facilita acceptarea a astfel de metode de către OCDE. De asemenea, Comisia ar trebui să facă eforturi, în cadrul acordurilor de cooperare semnate de Comunitatea Europeană, în vederea obținerii recunoașterii rezultatelor testelor de siguranță efectuate în Comunitate prin folosirea metodelor alternative, pentru a asigura că exportul produselor cosmetice pentru care au fost utilizate asemenea metode nu este stingherit și pentru a preveni sau a evita solicitarea, de către statele nemembre, a repetării acestor teste prin folosirea de animale.(11) Ar trebui să fie posibilă indicarea pe produsele cosmetice a faptului că în realizarea lor nu au fost efectuate teste pe animale. Comisia, în urma consultării statelor membre, ar trebui să elaboreze orientări pentru a asigura că în folosirea acestor indicații sunt aplicate criterii comune, că acestea sunt interpretate uniform, și, în special, că ele nu induc în eroare consumatorul. În elaborarea acestor orientări, Comisia trebuie să aibă în vedere și opiniile exprimate de multiplele întreprinderi mici și mijlocii care constituie majoritatea producătorilor de produse "care nu sunt testate pe animale" și de organizațiile non-guvernamentale relevante, precum și nevoia consumatorilor de a putea face distincții practice între produse pe baza criteriului testării pe animale.(12) În avizul din 25 septembrie 2001, SCCNFP a arătat că substanțele clasificate, în temeiul Directivei 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative cu privire la clasificarea, ambalarea și etichetarea produselor periculoase [8], drept cancerigene (cu excepția substanțelor cancerigene doar în cazul inhalării), mutagene sau toxice pentru reproducere, de categoria 1 sau 2, precum și substanțele cu efecte potențiale similare, nu trebuie adăugate intenționat în compoziția produselor cosmetice, și că substanțele clasificate, în temeiul Directivei 67/548/CEE, drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, de categoria 3, precum și substanțele cu efecte potențiale similare, nu trebuie adăugate intenționat în compoziția produselor cosmetice decât în cazul în care se poate demonstra că nivelul lor nu pune în pericol sănătatea consumatorului.(13) Date fiind pericolele speciale pe care le prezintă pentru sănătatea umană substanțele clasificate, în temeiul Directivei 67/548/CEE a Consiliului, drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, de categoriile 1, 2 și 3, folosirea lor în compoziția produselor cosmetice ar trebui interzisă. O substanță clasificată la categoria 3 poate fi folosită în compoziția produselor dacă, în urma evaluării de către SCCNFP, a fost declarată ca fiind acceptabilă pentru a fi întrebuințată în compoziția produselor cosmetice.(14) Pentru a îmbunătăți informațiile oferite consumatorilor, produsele cosmetice ar trebui să fie însoțite de indicații mai exacte cu privire la termenul lor de valabilitate.(15) Anumite substanțe au fost identificate drept cauză importantă a reacțiilor alergice de contact în rândul consumatorilor sensibili la parfumuri. Prin urmare, pentru a asigura că informarea adecvată a asemenea consumatori, este necesară modificarea dispozițiilor Directivei 76/768/CEE în așa fel încât să prevadă menționarea acestor substanțe în lista ingredientelor. Aceste informații vor îmbunătăți diagnosticul alergiilor de contact în rândul acestor consumatori și le va permite evitarea folosirii produselor cosmetice pe care nu le tolerează.(16) Câteva substanțe au fost identificate de către SCCNFP ca susceptibile de a cauza reacții alergogene și va fi necesară limitarea utilizării acestora și impunerea anumitor condiții cu privire la ele.(17) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind stabilirea procedurilor de exercitare a puterilor executive atribuite Comisiei. [9](18) Dispozițiile Directivei 93/35/CEE privind interzicerea introducerii pe piață a produselor cosmetice care conțin ingrediente sau combinații de ingrediente testate pe animale ar trebui abrogate și înlocuite cu dispozițiile prezentei directive. Prin urmare, în interesul siguranței juridice, articolul 1 alineatul (1) al prezentei directive ar trebui pus în aplicare cu începere de la 1 iulie 2002, respectând în întregime principiul așteptării legitime,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Prin prezenta, Directiva 76/768/CEE se modifică după cum urmează:1. articolul 4 alineatul (1) litera (i) se elimină;2. se inserează următoarele articole:"Articolul 4a(1) Fără să aducă atingere obligațiilor generale care decurg din articolul 2, statele membre interzic:(a) introducerea pe piață a produselor cosmetice a căror formulă finală, pentru a îndeplini cerințele prezentei directive, a făcut obiectul testării pe animale printr-o altă metodă decât una alternativă după ce o asemenea metodă alternativă a fost validată și adoptată la nivel comunitar având în vedere evoluția validării sale în cadrul OCDE;(b) introducerea pe piață a produselor cosmetice care conțin ingrediente sau combinații de ingrediente care, pentru a îndeplini cerințele prezentei directive, au făcut obiectul testării pe animale printr-o altă metodă decât una alternativă după ce o asemenea metodă alternativă a fost validată și adoptată la nivel comunitar având în vedere evoluția validării sale în cadrul OCDE;(c) efectuarea pe teritoriul lor a testării pe animale a produselor cosmetice finite pentru a îndeplini cerințele prezentei directive;(d) efectuarea pe teritoriul lor a testării pe animale a ingredientelor sau a combinațiilor de ingrediente pentru a îndeplini cerințele prezentei directive, nu mai târziu de data la care asemenea teste trebuie înlocuite cu una sau mai multe metode alternative validate care figurează în anexa V la Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative cu privire la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase [] sau la anexa IX la prezenta directivă.Până la data de 11 septembrie 2004, în conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2) și după consultarea Comitetului științific pentru produse cosmetice și produse nealimentare destinate consumatorilor (SCCNFP), Comisia stabilește conținutul anexei IX.(2) După consultarea SCCNFP și a Centrului European pentru validarea metodelor alternative (ECVAM) și având în vedere evoluția validării în cadrul OCDE, Comisia stabilește calendarele pentru punerea în aplicare a dispozițiilor alineatului 1 literele (a), (b) și (d), inclusiv termenele-limită pentru eliminarea progresivă a diferitelor teste. Aceste calendare sunt puse la dispoziția publicului până la 11 septembrie 2004 și sunt trimise Parlamentului European și Consiliului European. În ceea ce privește alineatul 1 literele (a), (b) și (d), perioada de aplicare este limitată la cel mult șase ani de la intrarea în vigoare a Directivei 2003/15/CE.(2.1) În ceea ce privește testele cu privire la toxicitatea administrărilor repetate, toxicitatea reproductivă și toxicochinetica, pentru care nu au fost încă studiate metode alternative, perioada de punere în aplicare a alineatului 1 literele (a) și (b) este limitată la cel mult 10 ani de la intrarea în vigoare Directivei 2003/15/CE.(2.2) Comisia analizează eventualele dificultăți tehnice pe care le presupune respectarea interzicerii testelor, în special a celor care privesc toxicitatea administrărilor repetate, toxicitatea reproductivă și toxicochinetica, pentru care nu au fost studiate încă metode alternative. Informațiile cu privire la rezultatele provizorii și finale ale acestei analize ar trebui incluse în rapoartele anuale prezentate în temeiul articolului 9.În baza acestor rapoarte anuale, calendarele stabilite în conformitate cu alineatul (2) ar putea fi adaptate în termen de cel mult șase ani, în conformitate cu alineatul (2) sau 10 ani, în conformitate cu alineatul (2.1), și după consultarea entităților menționate la alineatul (2).(2.3) Comisia analizează progresul și respectarea termenelor-limită, precum și eventualele dificultăți tehnice pe care le presupune respectarea interzicerii testelor. Informațiile cu privire la rezultatele provizorii și finale ale acestei analize ar trebui incluse în rapoartele anuale prezentate în temeiul articolului 9. În cazul în care din această analiză rezultă, cu cel mult doi ani înainte de termenul menționat la alineatul (2.1), că, din motive tehnice, unul sau mai multe din testele menționate la alineatul (2.1) nu vor fi elaborate și validate înainte de expirarea termenului menționat la alineatul (2.1), aceasta informează Parlamentul European și Consiliul și înaintează o propunere legislativă în conformitate cu articolul 251 din tratat.(2.4) În situații excepționale, în care siguranța unui ingredient din compoziția unui produs cosmetic este îndoielnică, un stat membru poate solicita Comisiei să acorde o derogare de la alineatul (1). Cererea cuprinde o evaluare a situației și specifică măsurile necesare. În baza acestora, după consultarea SCCNFP și luând o decizie motivată, Comisia poate autoriza această derogare în conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2). Această autorizare va stabili condițiile care însoțesc această derogare cu privire la obiectivele specifice, durata și comunicarea rezultatelor.O derogare se acordă numai în cazul în care:(a) ingredientul este utilizat la scară largă și nu poate fi înlocuit cu un alt ingredient care poate îndeplini o funcție similară;(b) problema particulară pentru sănătatea umană este bine explicată, iar necesitatea efectuării testelor pe animale este justificată și susținută de un protocol de cercetare detaliat propus ca bază de evaluare.Decizia privind această autorizare, condițiile asociate acesteia și rezultatele finale obținute sunt incluse în raportul anual care trebuie prezentat de Comisie în conformitate cu articolul 9.(3) În sensul prezentului articol:(a) "produs cosmetic finit" înseamnă produsul cosmetic în formula sa finală, introdus pe piață și pus la dispoziția consumatorului final, sau prototipul acestuia.(b) "prototip" înseamnă un prim model sau proiect care nu a fost încă produs în serie și după care este copiat produsul cosmetic finit sau pornind de la care acesta este în final realizat.Articolul 4bEste interzisă utilizarea substanțelor clasificate, în temeiul anexei I la Directiva 67/548/CEE, drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, de categoriile 1, 2 și 3. În acest scop, Comisia adoptă măsurile necesare în conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2). O substanță clasificată la categoria 3 poate fi folosită în compoziția produselor cosmetice dacă în urma evaluării de către SCCNFP ea a fost declarată acceptabilă pentru a fi utilizată în compoziția produselor cosmetice.3. articolul 6 alineatul (1) litera (c) se înlocuiește cu următoarele:"(c) Termenul de valabilitate se indică prin cuvintele: "a se folosi de preferință înainte de", urmate:- de dată sau- de detalii privind locul în care aceasta este inscripționată pe ambalaj.Data este exprimată clar și indică fie luna și anul, fie ziua, luna și anul, în această ordine. După caz, aceste informații sunt completate de indicarea condițiilor care trebuie satisfăcute pentru a garanta termenul de valabilitate menționat.Indicarea termenului de valabilitate nu este obligatorie pentru produsele cosmetice cu o valabilitate minimă de cel puțin 30 de luni. Asemenea produse sunt însoțite de indicarea duratei de utilizare de la deschidere care nu prezintă nici un pericol pentru consumator. Această informație va fi indicată prin simbolul prezentat în anexa VIIIa, urmat de durata de utilizare (în luni sau ani).";4. articolul 6 alineatul (1) litera (g) se înlocuiește cu următoarele:"(g) lista ingredientelor în ordinea descrescătoare a importanței lor ponderale în momentul adăugării lor. Această listă este precedată de cuvântul "ingrediente". În cazul în care, din motive practice, acest lucru nu este posibil, ingredientele trebuie să fie menționate pe un prospect, o etichetă, o bandă sau un carton la care se face trimitere pentru consumator, folosindu-se fie o indicație abreviată, fie simbolul din anexa VIII, care trebuie să figureze pe ambalaj.Cu toate acestea, nu sunt considerate ingrediente:- impuritățile din materiile prime folosite;- substanțele tehnice subsidiare folosite în timpul fabricării, dar care nu se regăsesc în produsul finit;- substanțele folosite în cantități strict necesare ca solvenți sau vectori pentru compozițiile parfumante și aromatice.Referințele la compozițiile parfumante și aromatice și materiile lor prime se fac prin termenul "parfum" sau "aromă". Cu toate acestea, prezența substanțelor a căror menționare este prevăzută în coloana "alte restricții și cerințe" din anexa III sunt cuprinse în listă, indiferent de funcția pe care o îndeplinesc acestea în compoziția produsului.Ingredientele cu o concentrație mai mică de 1 % pot fi enumerate în orice ordine după cele cu o concentrație mai mare de 1 %.Agenții de colorare pot fi enumerați în orice ordine după celelalte ingrediente, în conformitate cu numărul de index al culorii sau cu denumirea de la anexa IV. Pentru produsele cosmetice decorative comercializate în nuanțe diferite, poate fi enumerată întreaga gamă de agenți de colorare, cu condiția că se adaugă cuvintele "poate conține" sau simbolul "+/-".Ingredientele trebuie enumerate sub denumirea lor comună în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), sau, în absența acesteia, sub una din denumirile menționate la articolul 5a alineatul (2) prima liniuță.În conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2), Comisia poate adapta criteriile și condițiile în care producătorii pot să solicite, din motive care privesc confidențialitatea necomercială, să nu include în lista sus menționată unul sau mai multe ingrediente, stabilite de Directiva 95/17/CE a Comisiei din 19 iunie 1995 privind stabilirea normelor detaliate pentru aplicarea Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la excluderea unuia sau mai multe ingrediente de pe lista folosită pentru etichetarea produselor cosmetice [].5. ultima teză de la articolul 6 alineatul (3) se elimină și se adaugă următorul paragraf:"Mai mult, producătorul sau persoana responsabilă de introducerea produsului pe piața comunitară poate menționa, pe ambalajul produsului sau în orice document, notă, etichetă, inel sau capac care însoțește produsul sau face trimitere la el, că nu au fost efectuate teste pe animale numai în cazul în care producătorul și furnizării săi nu au efectuat sau nu au comandat efectuarea testării pe animale a produsului finit sau a prototipului acestuia sau a ingredientelor pe care le conține, sau nu au folosit nici unul din ingredientele care au fost testate pe animale de alte persoane în scopul realizării de noi produse cosmetice. Orientările sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2) și sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Parlamentul European primește copii ale proiectului de măsuri înaintat Comitetului.";6. articolul 7a alineatul (1) litera (d) se înlocuiește cu următoarele:"(d) evaluarea siguranței produsului finit pentru sănătatea umană. În acest scop, producătorul ia în considerație profilul toxicologic general al ingredientelor, structura lor chimică și gradul de expunere. În special, va lua în considerație caracteristicile particulare ale expunerii zonelor pe care produsul este aplicat sau a populației căreia produsul este destinat. Producătorul va face, inter alia, o evaluare specială a produselor cosmetice destinate exclusiv copiilor sub trei ani și a produselor cosmetice destinate exclusiv folosirii în igiena intimă externă.În cazul în care același produs este fabricat în mai multe locuri de pe teritoriul Comunității, producătorul poate alege un singur loc de fabricare în care aceste informații sunt disponibile. Cu privire la aceasta, la cerere, în vederea controlului, producătorul este obligat să comunice locul ales autorității sau autorităților de control vizate. În acest caz, informațiile trebuie să fie ușor accesibile.";7. la articolul 7a alineatul (1) se adaugă punctul următor:"(h) date privind orice test efectuat pe animale de către producător, agenții sau furnizorii acestuia, cu privire la realizarea sau evaluarea siguranței produsului sau a ingredientelor sale, inclusiv testările pe animale efectuate în vederea îndeplinirii cerințelor ale actelor cu putere de lege si normelor administrative ale țărilor nemembre.Fără să aducă atingere protecției, în special, a confidențialității comerciale și a drepturilor pe proprietatea intelectuală, statele membre asigură că informațiile solicitate în temeiul literelor (a) și (f) pot fi accesate cu ușurință de către public, prin mijloacele pertinente, inclusiv prin cele electronice. Informațiile cantitative care, în temeiul literei (a), trebuie puse cu ușurință la dispoziția publicului se limitează la substanțele periculoase menționate de Directiva 67/548/CEE.";8. la articolul 8 alineatul (2) și articolul 8a alineatul (3), titlul "Comitetul Științific pentru cosmetologie" se înlocuiește cu "Comitetul științific pentru produse cosmetice și produse nealimentare destinate consumatorilor";9. articolele 9 și 10 se înlocuiesc cu următoarele:"Articolul 9Anual, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliul un raport cu privire la:(a) progresele înregistrate în elaborarea, validarea și acceptarea legală a metodelor alternative. Raportul conține date exacte privind numărul și tipul de experimente cu privire la produsele cosmetice care au fost efectuate pe animale. Statele membre sunt obligate să acumuleze aceste informații pe lângă acumularea de statistici în conformitate cu dispozițiile Directivei 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative statelor membre cu privire la protecția animalelor folosite în scopuri experimentale și în alte scopuri științifice []. În special, Comisia asigură elaborarea, validarea și acceptarea legală a metodelor alternative care nu presupun folosirea animalelor vii;(b) progresele înregistrate de Comisie în eforturile sale de a obține acceptarea de către OCDE a metodelor alternative validate la nivel comunitar, precum și recunoașterea de către țările nemembre a rezultatelor testelor de siguranță efectuate în Comunitate prin folosirea metodelor alternative, în special în cadrul acordurilor de cooperare dintre Comunitate și aceste țări;(c) modul în care s-au avut în vedere nevoile particulare ale întreprinderilor mici și mijlocii.Articolul 10(1) Comisia este sprijinită de către Comitetul permanent pentru produse cosmetice.(2) Atunci când se face trimitere la acest aliniat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere prevederile cuprinse în articolul 8 din aceasta.Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește ca fiind de trei luni.(3) Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.10. la anexa III partea I, se adaugă textul următor:"Nr. crt. | Substanța | Restricții | Condițiile de utilizare și avertismentele ce trebuie tipărite pe etichetă |Domeniul de aplicare și utilizare | Concentrația maximă admisă în produsul cosmetic finit | Alte limitări și cerințe |A | B | C | D | E | F |67 | Amil cinamal (Nr. CAS 122-40-7) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |68 | Alcool benzilic (Nr. CAS 100-51-6) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |69 | Alcool cinamic (Nr. CAS 104-54-1) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |70 | Citral (Nr. CAS 5392-40-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |71 | Eugenol (Nr. CAS 97-53-0) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |72 | Hidroxi-citronelal (Nr. CAS 107-75-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |73 | Izoeugenol (Nr. CAS 97-54-1) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |74 | Alcool amilcin namilic (Nr. CAS 101-85-9) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |75 | Salicilat de benzil (Nr. CAS 118-58-1) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |76 | Cinamal (Nr. CAS 104-55-2) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |77 | Cumarină (Nr. CAS 91-64-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |78 | Geraniol (Nr. CAS 106-24-1) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |79 | Hidroxi-metilpentil-ciclohexencarboxaldehidă (Nr. CAS 31906-04-4) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |80 | Alcool anisic (Nr. CAS 105-13-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |81 | Cinamat de benzil (Nr. CAS 103-41-3) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |82 | Farnesol (Nr. CAS 4602-84-0) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |83 | 2-(4-terț-butilbenzil) propionaldehidă (Nr. CAS 80-54-6) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |84 | Linalol (Nr. CAS 78-70-6) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |85 | Benzoat de benzil (Nr. CAS 120-51-4) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |86 | Citronelol (Nr. CAS 106-22-9) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |87 | Hexil-cinamaldehidă (Nr. CAS 101-86-0) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |88 | d-Limonen (Nr. CAS 5989-27-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |89 | Heptin carbonatul de metil (Nr. CAS 111-12-6) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |90 | 3-metil-4-(2,6,6-trimetil-2-ciclohexen-1-il)-3-buten-2-onă (Nr. CAS 127-51-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |91 | Extract din mușchi de stejar (Nr. CAS 90028-68-5) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare | |92 | Extract de mușchi de copac (Nr. CAS 90028-67-4) | | | Prezența substanței trebuie indicată în lista ingredientelor menționată în articolul 6 alineatul (1) litera (g), atunci când concentrația este mai mare decât: 0,001 % în produsele rămase0,01 % în produsele îndepărtate la spălare" | |11. se adaugă o anexă VIIIa, care constă dintr-un simbol care reprezintă o cutie de cremă deschisă. În conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (2), Comisia stabilește acest simbol până la 11 septembrie 2003.Articolul 2În vederea aplicării articolului 1, punctul (3) cu privire la articolul 6 alineatul (1) litera (c) paragraful al treilea din Directiva 76/768/CEE, precum și a articolului 1 punctul (4) cu privire la articolul 6 alineatul (1) litera (g) paragraful al treilea din Directiva 76/768/CEE.Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a asigura că de la 11 martie 2005 nici producătorii, nici importatorii stabiliți în Comunitate nu introduc pe piață produse cosmetice care nu se îndeplinesc cerințele prezentei directive.Articolul 3(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 11 septembrie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Prin derogare de la articolul 3, articolul 1 punctul (1) se aplică de la 1 iulie 2002.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 27 februarie 2003.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleP. CoxPentru ConsiliuPreședinteleM. Chrisochoïdis[1] JO C 311 E, 31.10.2000, p. 134 și JO C 51 E, 26.2.2002, p. 385.[2] JO C 367, 20.12.2000, p. 1.[3] Avizul Parlamentului European din 3 aprilie 2001 (JO C 21 E, 24.1.2002, p. 24), Poziția comună a Consiliului din 14 februarie 2002 (JO C 113 E, 14.5.2002, p. 109) și Decizia Parlamentului European din 11 iunie 2002 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial), Decizia Parlamentului European din 15 ianuarie 2003 și Decizia Consiliului din 27 februarie 2003.[4] JO L 262, 27.7.1976, p. 169, directivă modificată ultima dată de Directiva 2002/34/CE a Comisiei (JO L 102, 18.4.2002, p. 19).[5] JO L 358, 18.12.1986, p. 1.[6] JO L 151, 23.6.1993, p. 32.[7] JO L 232, 29.8.2002, p. 1.[8] JO 196, 16.8.1967, p. 1, directivă modificată ultima dată de Directiva 2001/59/CE a Comisiei (JO L 225, 21.8.2001, p. 1).[9] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[] JO 196, 16.8.1967, p. 1 directiva modificată ultima dată de Directiva 2001/59/CE a Comisiei (JO L 225, 21.8.2001, p. 1).";[] JO L 140, 23.6.1995, p. 26.";[] JO L 358, 18.12.1986, p. 1.";--------------------------------------------------


title: Directiva 98/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 1998 privind autovehiculele și remorcile acestora destinate transportului rutier de mărfuri periculoase și de modificare a Directivei 70/156/CEE privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora

text:
               07/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               201

         31998L0091

               L 011/25

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 98/91/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 14 decembrie 1998
   privind autovehiculele și remorcile acestora destinate transportului rutier de mărfuri periculoase și de modificare a Directivei 70/156/CEE privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 189b din tratat (3),
   având în vedere Directiva 94/55/CE a Consiliului din 21 noiembrie 1994 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind transportul rutier de mărfuri periculoase (4), care transpune în legislație comunitară Acordul european privind transportul rutier internațional de mărfuri periculoase (ADR),
   întrucât piața internă cuprinde o zonă fără frontiere interne în cadrul căreia trebuie să se asigure libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalului;
   întrucât, pentru atingerea deplină a obiectivului, este necesară o armonizare totală în ceea ce privește cerințele tehnice pentru vehiculele destinate transportului rutier de mărfuri periculoase;
   întrucât barierele tehnice în calea comerțului în ceea ce privește dispozițiile pentru omologarea vehiculelor destinate transportului rutier de mărfuri periculoase trebuie eliminate pentru a permite o bună funcționare a organizării pieței în cauză;
   întrucât, prin urmare, este necesar, în contextul pieței interne, să se armonizeze standardele privind mijloacele de transport rutier pentru mărfuri periculoase;
   întrucât este necesar să se armonizeze procedurile de omologare ale statelor membre;
   întrucât prezenta directivă se adaugă la lista de directive individuale care trebuie respectate pentru a se conforma procedurii de omologare CE de tip, stabilită prin Directiva 70/156/CEE (5) și pentru a asigura conformitatea vehiculelelor cu cerințele procedurii pentru omologarea CE de tip stabilită prin această directivă; întrucât, prin urmare, dispozițiile Directivei 70/156/CEE privind vehiculele se aplică prezentei directive;
   întrucât în special articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE prevăd ca fiecare directivă individuală să aibă anexată o fișă descriptivă care să incorporeze punctele relevante ale anexei I la directiva menționată și un certificat de omologare de tip bazat pe anexa VI la aceeași directivă, pentru ca omologarea de tip să poată fi prelucrată informatic,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă se aplică vehiculelor din categoriile „N” și „O”, definite la articolul 2 și anexa II la Directiva 70/156/CEE, destinate transportului rutier de mărfuri periculoase în interiorul statelor membre sau între statele membre.
   Domeniul de aplicare, definiția, clasificarea și cerințele legate de aceste vehicule, precum și normele administrative pentru omologarea CE de tip a acestora sunt stabilite în anexele I și II la prezenta directivă.
   Articolul 2
   În înțelesul prezentei directive:

               —

               „mărfuri periculoase” înseamnă substanțele și articolele, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 94/55/CE;

               —

               „transport” înseamnă operațiunile de transport rutier, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 94/55/CE.

         Articolul 3
   Directiva 70/156/CEE se modifică prin adăugarea:

               (a)

               la anexa I, a următorului punct:„

                  ”

               (b)

               în partea I a anexei IV, a următorului punct:

                           Obiect

                           Numărul directivei

                           Trimiterea la Jurnalul Oficial

                           Aplicabilitate

                           M1

                           M2

                           M3

                           N1

                           N2

                           N3

                           O1

                           O2

                           O3

                           O4

                           56.   Vehicule destinate transportului de mărfuri periculoase

                           98/91/CE

                              L 11, 16.1.1999

                           x

                           x

                           x

                           x

                           x

                           x

                           x”

         Articolul 4
   (1)   Statele membre nu pot:

               —

               să refuze acordarea omologării CE de tip sau acordarea omologării naționale unui tip de vehicul ori

               —

               să interzică înmatricularea, vânzarea sau darea în folosință a vehiculelor de bază sau a vehiculelor complete, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 70/156/CEE,

         pe motive legate de transportul de mărfuri periculoase, dacă sunt îndeplinite cerințele din anexele la prezenta directivă.
   (2)   Statele membre nu pot interzice înmatricularea, vânzarea sau darea în folosință a unui vehicul completat pornind de la un vehicul de bază, astfel cum este definit la articolul 2 din Directiva 70/156/CEE, pe motive legate de vehiculul de bază și de transportul de mărfuri periculoase:

               —

               dacă, pentru vehiculul de bază, sunt îndeplinite cerințele din anexele la prezenta directivă și dacă completarea vehiculului de bază nu a invalidat această conformitate ori

               —

               dacă pentru vehiculul completat sunt îndeplinite cerințele din anexele la prezenta directivă.

         Articolul 5
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la 16 ianuarie 2000, după care informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 6
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 7
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 14 decembrie 1998.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. M. GIL-ROBLES

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. MOLTERER

      (1)  JO C 29, 30.1.1997, p. 17 și JO C 207, 3.7.1998, p. 18.

      (2)  JO C 296, 29.9.1997, p. 1.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 19 februarie 1998 (JO C 80, 16.3.1998, p. 209), Poziția comună a Consiliului din 29 iunie 1998 (JO C 262, 19.8.1998, p. 1) și Decizia Parlamentului European din 20 octombrie 1998 (JO C 341, 9.11.1998). Decizia Consiliului din 7 decembrie 1998.

      (4)  JO L 319, 12.12.1994, p. 7. Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/86/CE (JO L 335, 24.12.1996, p. 43).

      (5)  Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (JO L 42, 23.2.1970, p. 1). Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/14/CE (JO L 91, 25.3.1998, p. 1).
   LISTA ANEXELOR
   Anexa I:
   Anexa II:
   Apendice 1:
   Apendice 2:
   Addendum
   ANEXA I
   DOMENIU DE APLICARE, DEFINIȚIE, CLASIFICARE, CERINȚE
   1.   DOMENIU DE APLICARE
   1.1.   Prezenta directivă se aplică oricărui vehicul, fie complet (de exemplu furgoane, camioane, tractoare, remorci, construite într-o singură etapă), fie incomplet (de exemplu șasiuri-cabină, șasiuri de remorcă), fie completat (de exemplu șasiuri, șasiuri-cabină prevăzute cu caroserie), destinat transportului rutier de mărfuri periculoase.
   2.   DEFINIȚIE
   2.1.   Un „tip de vehicul” constă din vehicule care nu diferă unul de celălalt, cel puțin din punct de vedere al următoarelor aspecte esențiale:

               —

               producător,

               —

               denumirea tipului dată de producător,

               —

               categorie,

               —

               aspecte esențiale de construcție și concepție coroborate cu „Dispozițiile tehnice” din apendicele B2 la anexa B la Directiva 94/55/CE.

         3.   CLASIFICAREA VEHICULELOR DESTINATE TRANSPORTULUI RUTIER DE MĂRFURI PERICULOASE
   3.1.   Vehiculele destinate transportului rutier de mărfuri periculoase se clasifică în funcție de marginalul 220 301 la anexa B la Directiva 94/55/CE, după cum urmează:

               3.1.1.

               EX/II

               pentru vehicule destinate transportului de explozivi, ca unități de transport de tipul II;

               3.1.2.

               EX/III

               pentru vehicule destinate transportului de explozivi, ca unități de transport de tipul III;

               3.1.3.

               FL

               pentru vehicule destinate transportului de lichide cu un punct de aprindere nu mai mare de 61 °C sau gaze inflamabile, în containere-cisternă cu o capacitate mai mare de 3 000 de litri, cisterne fixe sau demontabile și pentru vehicule pe baterie cu o capacitate mai mare de 1 000 de litri, destinate transportului de gaze inflamabile;

               3.1.4.

               OX

               pentru vehicule destinate transportului de substanțe din clasa 5.1, marginal 2501, punctul 1(a), în containere-cisternă cu o capacitate mai mare de 3 000 de litri, cisterne fixe sau demontabile;

               3.1.5.

               AT

               pentru vehicule, altele decât cele de tipul FL sau OX, destinate transportului de mărfuri periculoase în containere-cistenă cu o capacitate mai mare de 3 000 de litri, cisterne fixe sau demontabile și pentru vehicule pe baterie cu o capacitate mai mare de 1 000 de litri, altele decât cele de tipul FL.

         4.   CERINȚE
   Trebuie să se respecte cerințele referitoare la construcția vehiculelor destinate transportului rutier de mărfuri periculoase, inclusiv dispozițiile pentru omologarea acestora, unde este cazul, stabilite în marginalele 220 500 până la 220 540 ale anexei B la Directiva 94/55/CE.
   ANEXA II
   DISPOZIȚII ADMINISTRATIVE PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP
   1.   CEREREA PENTRU OMOLOGARE CE DE TIP
   1.1.   Cererea pentru omologare CE de tip în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE a unui tip de vehicul destinat transportului rutier de mărfuri periculoase se înaintează de către producător.
   1.2.   În apendicele 1 este prezentat un model al fișei descriptive.
   1.3.   Unul sau mai multe vehicule conforme cu caracteristicile descrise în apendicele 1 la prezenta directivă și care sunt considerate, de către serviciul tehnic care răspunde de încercările sau verificările pentru omologare, ca fiind reprezentativ pentru tipul care trebuie omologat trebuie prezentat(e) la serviciul tehnic respectiv.
   2.   ACORDAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP
   2.1.   În cazul în care sunt îndeplinite cerințele relevante, se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 4 alineatul (3) și, dacă este cazul, în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.
   2.2.   Un model al omologării CE de tip este prezentat în apendicele 2.
   2.3.   Pentru fiecare tip de vehicul omologat se atribuie un număr de omologare, în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Același stat membru nu trebuie să atribuie același număr de omologare unui alt tip de vehicul.
   3.   MODIFICĂRI ADUSE TIPULUI ȘI MODIFICĂRILE OMOLOGĂRII
   3.1.   În cazul modificării unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentei directive, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.
   3.2.   Se poate efectua și o încercare parțială, astfel cum este definită de serviciul tehnic, în legătură cu modificările efectuate.
   4.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
   Măsurile pentru asigurarea conformității producției se adoptă în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.


title: Directiva 2010/3/UE a Comisiei din 1 februarie 2010 de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexelor III și VI la Directiva 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice

text:
               2.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 29/5

         DIRECTIVA 2010/3/UE A COMISIEI
   din 1 februarie 2010
   de modificare, în scopul adaptării la progresul tehnic, a anexelor III și VI la Directiva 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la produsele cosmetice (1), în special articolul 8 alineatul (2),
   după consultarea Comitetului științific pentru siguranța consumatorilor,
   întrucât:

               (1)

               Comitetul științific pentru produse destinate consumatorilor (CSPC), care a fost înlocuit ulterior cu Comitetul științific pentru siguranța consumatorilor (CSSC) prin Decizia 2008/721/CE a Comisiei (2), a concluzionat în avizul său din 15 aprilie 2008 că substanța Ethyl Lauroyl Arginate HCl este sigură pentru consumatori, atunci când este folosită în limita concentrației maxime autorizate de 0,8 % în săpun, șampoane antimătreață și deodorante non-spray. În consecință, aceasta ar trebui să fie inclusă în anexa III la Directiva 76/768/CEE.

               (2)

               CSPC a concluzionat, în același aviz, că substanța Ethyl Lauroyl Arginate HCl este sigură pentru consumatori, atunci când este folosită în limita concentrației maxime autorizate de 0,4 % în calitate de conservant în produsele cosmetice. Cu toate acestea, comitetul a considerat că aceasta nu ar trebui să fie utilizată în produsele pentru buze, produsele pentru cavitatea orală și în spray-uri din cauza potențialului iritant pentru mucoase și pentru căile respiratorii. În consecință, aceasta ar trebui să fie inclusă împreună cu prezentele restricții în anexa VI la Directiva 76/768/CEE.

               (3)

               Prin urmare, Directiva 76/768/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (4)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse cosmetice,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele III și VI la Directiva 76/768/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, cel târziu la 1 septembrie 2010, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Statele membre aplică dispozițiile respective începând cu 1 martie 2011.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 1 februarie 2010.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 262, 27.9.1976, p. 169.

      (2)  JO L 241, 10.9.2008, p. 21.

      ANEXĂ

                  1.

                  În tabelul prezentat în partea 1 din anexa III la Directiva 76/768/CEE se adaugă următoarea rubrică:

                              Număr de ordine

                              Substanță

                              Restricții

                              Condiții de utilizare și avertizări care trebuie să fie tipărite pe etichetă

                              Domeniu de aplicare și/sau utilizare

                              Concentrația maximă autorizată în produsul cosmetic finit

                              Alte limitări și cerințe

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              „207

                              Ethyl Lauroyl Arginate HCl (INCI) (1)

                              Clorhidrat de etil-Να-dodecanoil-L-arginat
                              Nr. CAS 60372-77-2
                              Nr. CE 434-630-6

                                          (a)

                                          săpun;

                                          (b)

                                          șampoane antimătreață;

                                          (c)

                                          deodorante, cu excepția celor sub formă de spray-uri.

                              0,8 %

                              În alte scopuri decât pentru a inhiba dezvoltarea microorganismelor în produs. Acest scop trebuie să reiasă clar din prezentarea produsului.

                  2.

                  În tabelul prezentat în partea 1 din anexa VI la Directiva 76/768/CEE se adaugă următoarea rubrică:

                              Număr de ordine

                              Substanță

                              Concentrația maximă admisă

                              Limitări și exigențe

                              Condiții de utilizare și avertizări care trebuie să fie tipărite pe etichetă

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              „58

                              Ethyl Lauroyl Arginate HCl (INCI) (*) (2)

                              Clorhidrat de etil-Να-dodecanoil-L-arginat
                              Nr. CAS 60372-77-2
                              Nr. CE 434-630-6

                              0,4 %

                              A nu se utiliza în produse pentru buze, produse pentru cavitatea orală și produse sub formă de spray-uri.

         (1)  Pentru utilizare în calitate de conservant, a se vedea anexa VI partea 1 nr. 58.”

         (2)  Pentru alte utilizări decât cele de conservanți, a se vedea anexa III partea 1 nr. 207.”