title: Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii

text:
               06/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               50

         31992L0050

               L 209/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 92/50/CEE A CONSILIULUI

   din 18 iunie 1992
   privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 57 alineatul (2) ultima teză și articolul 66,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât Consiliul European a ajuns la concluzia că este necesară realizarea pieței interne;
   întrucât se impune adoptarea măsurilor necesare pentru realizarea progresivă a pieței interne până la 31 decembrie 1992; întrucât piața internă presupune un spațiu fără frontiere interne, în care se asigură libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor;
   întrucât aceste obiective necesită coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii;
   întrucât „Cartea albă” privind realizarea pieței interne prevede un program de acțiune și un calendar pentru deschiderea achizițiilor publice, în special în domeniul serviciilor, în măsura în care această deschidere nu este deja prevăzută de Directiva 71/305/CEE a Consiliului din 26 iulie 1971 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (4) și de Directiva 77/62/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri (5);
   întrucât prezenta directivă trebuie aplicată de către toate autoritățile contractante în sensul Directivei 71/305/CEE;
   întrucât este necesar să se evite barierele din calea liberei circulații a serviciilor; întrucât, în consecință, prestatorii de servicii pot fi persoane fizice sau persoane juridice; întrucât, cu toate acestea, prezenta directivă nu aduce atingere aplicării la nivel național a normelor privind condițiile de exercitare a unei activități sau a unei profesii, cu condiția ca acestea să fie compatibile cu dreptul comunitar;
   întrucât, pentru aplicarea normelor de procedură și în scopul supravegherii, cea mai bună definiție a domeniului serviciilor constă în sub-divizarea acestora în categorii corespunzătoare anumitor poziții dintr-o nomenclatură comună; întrucât anexele I A și I B la prezenta directivă fac trimitere la nomenclatura CCP (clasificarea comună a produselor) a Organizației Națiunilor Unite; întrucât este posibil ca această nomenclatură să fie înlocuită în viitor cu o nomenclatură comunitară; întrucât este necesar să se prevadă posibilitatea de a adapta, în consecință, nomenclatura CCP în anexele I A și I B;
   întrucât prestarea de servicii nu intră sub incidența prezentei directive decât în măsura în care se bazează pe contracte de achiziție publică; întrucât prestarea de servicii pe alte baze, cum ar fi acte cu putere de lege sau norme administrative ori contracte de muncă, nu intră sub incidența prezentei directive;
   întrucât, în temeiul articolului 130f din tratat, încurajarea cercetării și dezvoltării reprezintă unul din mijloacele de consolidare a bazelor științifice și tehnologice ale industriei europene și întrucât deschiderea achizițiilor publice va contribui la realizarea acestui obiectiv; întrucât prezenta directivă nu trebuie să vizeze co-finanțarea programelor de cercetare; întrucât, în consecință, prezenta directivă nu reglementează alte contracte de achiziții de servicii de cercetare și de dezvoltare decât cele ale căror rezultate revin exclusiv autorității contractante pentru a fi folosite în exercitarea propriei activități, cu condiția ca prestarea de servicii să fie în întregime remunerată de autoritatea contractantă;
   întrucât contractele privind achiziționarea sau închirierea de bunuri imobiliare sau privind drepturi asupra acestor bunuri prezintă caracteristici specifice care fac inadecvată aplicarea normelor de atribuire a contractelor;
   întrucât atribuirea contractelor pentru anumite servicii audiovizuale din domeniul radiodifuziunii este reglementată de considerente care fac inadecvată aplicarea normelor de atribuire a contractelor;
   întrucât serviciile de arbitraj și de conciliere sunt furnizate de obicei de organisme sau de persoane care sunt desemnate sau selecționate într-un mod care nu poate fi supus normelor de atribuire a contractelor publice;
   întrucât serviciile financiare prevăzute de prezenta directivă nu includ instrumentele de politică monetară, de schimb valutar, de datorie publică, de gestiune a rezervelor și ale altor politici care implică operațiuni cu valori mobiliare sau cu alte instrumente financiare; întrucât, în consecință, contractele privind emisiunea, cumpărarea, vânzarea sau transferul de valori mobiliare sau de alte instrumente financiare nu sunt reglementate de prezenta directivă; întrucât serviciile prestate de băncile centrale sunt, de asemenea, excluse;
   întrucât, în domeniul serviciilor, este necesar să se aplice aceleași derogări ca și în Directivele 71/305/CEE și 77/62/CEE în ceea ce privește siguranța și secretele de stat, precum și prioritatea altor norme de atribuire a contractelor, cum ar fi cele care decurg din acorduri internaționale sau cele referitoare la staționarea trupelor sau normele organizațiilor internaționale;
   întrucât prezenta directivă nu afectează aplicarea în special a articolelor 55, 56 și 66 din tratat;
   întrucât contractele de achiziții publice de servicii, în special în domeniul serviciilor de gestiune a proprietăților, pot include lucrări, în anumite cazuri; întrucât din Directiva 71/305/CEE rezultă că un contract nu poate fi considerat contract de achiziții publice de lucrări decât în cazul în care obiectul acestuia constă în realizarea unei lucrări; întrucât, în măsura în care aceste lucrări sunt auxiliare și nu fac obiectul contractului, ele nu pot justifica clasificarea contractului vizat ca și contract de achiziții publice de lucrări;
   întrucât normelor privind contractele de achiziții de servicii, prevăzute de Directiva 90/531/CEE a Consiliului din 17 septembrie 1990 privind procedurile de atribuire a contractelor publice din sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (6), nu trebuie să li se aducă atingere prin prezenta directivă;
   întrucât contractele pentru care nu există decât o singură sursă de aprovizionare desemnată pot fi exceptate, în anumite condiții, în totalitate sau parțial, de la aplicarea prezentei directive;
   întrucât prezenta directivă nu trebuie să se aplice contractelor cu o valoare inferioară unui anumit prag pentru a evita formalități inutile; întrucât, în principiu, pragul menționat poate fi același cu cel fixat pentru contractele de achiziții publice de bunuri; întrucât modul de calcul al valorii contractului, publicarea și metoda de adaptare a pragurilor trebuie să fie aceleași ca și cele prevăzute în alte directive comunitare privind procedurile de atribuire a contractelor;
   întrucât, pentru eliminarea practicilor care restricționează concurența în general și participarea la contracte a resortisanților din alte state membre în special, este necesar să se amelioreze accesul prestatorilor de servicii la procedurile de atribuire a contractelor;
   întrucât aplicarea integrală a prezentei directive trebuie limitată, pe parcursul unei perioade de tranziție, la contractele de achiziții publice de servicii în cazul cărora aceste dispoziții vor permite realizarea tuturor posibilităților de creștere a schimburilor transfrontaliere; întrucât contractele pentru alte servicii trebuie supravegheate pe o perioadă determinată înainte de luarea unei decizii privind aplicarea integrală a prezentei directive; întrucât este necesar să se stabilească mecanismul corespunzător de supraveghere; întrucât acesta trebuie să permită, în același timp, accesul celor interesați la informațiile din domeniu;
   întrucât normele de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii trebuie să fie cât mai apropiate de normele privind contractele de achiziții publice de bunuri și contractele de achiziții publice de lucrări;
   întrucât normele de atribuire a contractelor de achiziții publice cuprinse în Directivele 71/305/CEE și 77/62/CEE pot fi considerate corespunzătoare, sub rezerva adaptărilor necesare, pentru a ține seama de aspectele specifice ale contractelor de achiziții de servicii în ceea ce privește, de exemplu, alegerea procedurii negociate, concursurile, variantele, forma juridică sub care funcționează prestatorii de servicii, rezervarea anumitor activități pentru anumite profesii, înscrierea într-un registru și garantarea calității;
   întrucât se poate utiliza procedura negociată, cu publicarea prealabilă a unui anunț în cazul în care serviciul care urmează să fie furnizat nu poate fi specificat cu suficientă precizie, în special în domeniul contractelor pentru servicii intelectuale și întrucât, prin urmare, un astfel de contract nu poate fi atribuit prin alegerea celei mai bune oferte în conformitate cu normele care reglementează procedura deschisă și procedura restrânsă;
   întrucât normele comunitare în materie de recunoaștere reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare formală se aplică în cazul în care este necesar să se furnizeze dovezi ale unei anumite calificări pentru a putea participa la o procedură de atribuire a contractelor sau la un concurs;
   întrucât obiectivele prezentei directive nu impun modificarea situației actuale la nivel național în ceea ce privește concurența prin prețurile anumitor servicii între prestatorii de servicii;
   întrucât punerea în aplicare a prezentei directive trebuie să fie reexaminată în termen de cel mult trei ani de la data stabilită pentru transpunerea normelor de atribuire a contractelor în dreptul intern; întrucât această reexaminare trebuie să cuprindă în special posibilitatea de a face prezenta directivă aplicabilă în întregime pentru o gamă mai largă de contracte de servicii,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolele 1-40 și 42-43 au fost abrogate.
   Articolul 41
   La articolul 1 din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la aplicarea procedurilor privind căile de atac în ceea ce privește atribuirea contractelor de achiziții publice de bunuri și de lucrări (7), alineatul (1) se înlocuiește cu următoarele:

      „(1)   În ceea ce privește procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice incluse în domeniul de aplicare al Directivelor 71/305/CEE, 77/62/CEE și 92/50/CEE (8), statele membre adoptă măsurile necesare pentru a garanta că deciziile luate de autoritățile contractante pot face obiectul unor căi de atac eficiente și, în special, cât mai rapide posibil, în condițiile enunțate la articolele următoare, în special la articolul 2 alineatul (7), pe motiv că deciziile menționate au încălcat dreptul comunitar în materie de contracte de achiziții publice sau normele interne de punere în aplicare a acestui drept.

   Articolul 44
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1993. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 45
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 18 iunie 1992.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Vitor MARTINS

      (1)  JO C 23, 31.1.1991, p. 1, și

      JO C 250, 25.9.1991, p. 4.

      (2)  JO C 158, 17.6.1991, p. 90, și

      JO C 150, 15.6.1992.

      (3)  JO C 191, 22.7.1991, p. 41.

      (4)  JO L 185, 16.8.1971, p. 5. Directivă modificată ultima dată de Directiva 90/531/CEE (JO L 297, 29.10.1990, p. 1).

      (5)  JO L 13, 15.1.1977, p. 1. Directivă modificată ultima dată de Directiva 90/531/CEE (JO L 297, 29.10.1990, p. 1).

      (6)  JO L 297, 29.10.1990, p. 1.

      (7)  JO L 395, 30.12.1989, p. 33.

      (8)  JO L 209, 24.7.1992, p. 1.”


title: Directiva Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale

text:
               05/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               192

         31979L0007

               L 006/24

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 19 decembrie 1978
   privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale
   (79/7/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 235 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât articolul 1 alineatul (2) din Directiva 76/207/CEE a Consiliului din 9 februarie 1976 privind aplicarea principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă (4) prevede că, în vederea asigurării aplicării treptate a principiului egalității de tratament în domeniul securității sociale, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, va adopta dispozițiile care definesc conținutul, domeniul și condițiile de aplicare; întrucât tratatul nu a prevăzut atribuțiile de acțiune necesare în acest scop;
   întrucât este necesară punerea în aplicare a principiului egalității de tratament în domeniul securității sociale în primul rând în cadrul regimurilor juridice care asigură protecția împotriva riscurilor de boală, invaliditate, limită de vârstă, accident de muncă, boală profesională și șomaj, precum și în sistemul de asistență socială, în măsura în care acestea sunt destinate să completeze sau să suplinească regimurile menționate anterior;
   întrucât aplicarea principiului egalității de tratament în domeniul securității sociale nu contravine dispozițiilor referitoare la protecția femeilor în caz de maternitate și că, în acest context, statele membre pot adopta, în favoarea femeilor, dispoziții speciale în vederea corectării inegalităților existente,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiectul prezentei directive îl constituie aplicarea treptată, în domeniul securității sociale și al altor elemente ale protecției sociale prevăzute la articolul 3, a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale, denumit în continuare principiul egalității de tratament.
   Articolul 2
   Prezenta directivă se aplică populației active, inclusiv lucrătorilor independenți, lucrătorilor a căror activitate a fost întreruptă de boală, accident sau de șomaj involuntar, persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, precum și lucrătorilor pensionați și lucrătorilor invalizi.
   Articolul 3
   (1)   Prezenta directivă se aplică:

               (a)

               regimurilor juridice care asigură protecția împotriva următoarelor riscuri:

                           —

                           boală;

                           —

                           invaliditate;

                           —

                           limită de vârstă;

                           —

                           accident de muncă și boală profesională;

                           —

                           șomaj;

               (b)

               dispozițiilor privind asistența socială, în măsura în care acestea sunt destinate să completeze sau să suplinească regimurile menționate la litera (a).

         (2)   Prezenta directivă nu se aplică dispozițiilor privind prestațiile de urmaș sau celor privind prestațiile familiale, cu excepția prestațiilor familiale acordate prin intermediul sporurilor la prestațiile datorate în cazul riscurilor menționate la alineatul (1) litera (a).
   (3)   În vederea asigurării punerii în aplicare a principiului egalității de tratament în regimurile profesionale, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, va adopta dispozițiile care definesc conținutul, domeniul și modalitățile de aplicare.
   Articolul 4
   (1)   Principiul egalității de tratament presupune inexistența oricărei discriminări pe criterii de sex, în raport, direct sau indirect, în special cu starea civilă sau familială, îndeosebi în ceea ce privește:

               —

               domeniul de aplicare al regimurilor și condițiile de acces la acestea;

               —

               obligația de a cotiza și calculul cotizațiilor;

               —

               calculul prestațiilor, inclusiv sporurile datorate celuilalt soț și persoanelor aflate în întreținere și condițiile care reglementează durata și menținerea dreptului la prestații.

         (2)   Principiul egalității de tratament nu aduce atingere dispozițiilor referitoare la protecția femeilor în caz de maternitate.
   Articolul 5
   Statele membre iau măsurile necesare în vederea eliminării dispozițiilor actelor cu putere de lege și actelor administrative contrare principiului egalității de tratament.
   Articolul 6
   Statele membre introduc în ordinile lor juridice interne măsurile necesare pentru a permite oricărei persoane care se consideră nedreptățită prin neaplicarea principiului egalității de tratament să își valorifice drepturile pe cale judiciară, după ce a recurs, eventual, la alte autorități competente.
   Articolul 7
   (1)   Prezenta directivă nu aduce atingere dreptului statelor membre de a exclude din domeniul său de aplicare:

               (a)

               stabilirea vârstei de pensionare în scopul acordării pensiei pentru limită de vârstă și posibilele consecințe ale acesteia pentru alte prestații;

               (b)

               avantajele în privința regimurilor de asigurări pentru limită de vârstă acordate persoanelor care au crescut copii; dobândirea drepturilor la prestații după perioadele de întrerupere a angajării datorate creșterii copiilor;

               (c)

               acordarea dreptului la prestații pentru limită de vârstă sau invaliditate în temeiul drepturilor dobândite de soție;

               (d)

               acordarea sporurilor la prestațiile pe termen lung pentru invaliditate, limită de vârstă, accident de muncă și boală profesională pentru soția aflată în întreținere;

               (e)

               consecințele care rezultă din exercitarea, înainte de adoptarea prezentei directive, a dreptului de a alege între a nu dobândi drepturi sau de a nu da naștere unor obligații în cadrul unui regim juridic.

         (2)   Statele membre examinează periodic materiile exceptate în temeiul alineatului (1), pentru a verifica, având în vedere evoluțiile sociale din domeniul respectiv, dacă există o justificare pentru menținerea exceptărilor respective.
   Articolul 8
   (1)   Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive în termen de șase ani de la notificarea acesteia. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele actelor cu putere de lege și ale actelor administrative pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă, inclusiv măsurile adoptate în temeiul articolului 7 alineatul (2).
   Statele membre informează Comisia asupra motivelor menținerii oricăror dispoziții existente cu privire la aspectele menționate la articolul 7 alineatul (1) și asupra posibilităților de a le revizui la o dată ulterioară.
   Articolul 9
   În termen de șapte ani de la notificarea prezentei directive, statele membre transmit Comisiei toate informațiile necesare pentru a-i permite acesteia să redacteze un raport cu privire la aplicarea prezentei directive, pe care să îl prezinte Consiliului și pentru a propune orice altă măsură necesară în vederea punerii în aplicare a principiului egalității de tratament.
   Articolul 10
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 19 decembrie 1978.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H.-D. GENSCHER

      (1)  JO C 34, 11.2.1977, p. 3.

      (2)  JO C 299, 12.12.1977, p. 13.

      (3)  JO C 180, 28.7.1977, p. 36.

      (4)  JO L 39, 14.2.1976, p. 40.


title: Directiva 2002/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2002 de modificare a Directivei 79/373/CEE a Consiliului privind circulația furajelor combinate și de abrogare a Directivei 91/357/CEE a Comisiei

text:
               03/Volumul 41

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               113

         32002L0002

               L 063/23

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2002/2/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 28 ianuarie 2002
   de modificare a Directivei 79/373/CEE a Consiliului privind circulația furajelor combinate și de abrogare a Directivei 91/357/CEE a Comisiei
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 152 alineatul (4) litera (b),
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3) și având în vedere textul comun aprobat de Comitetul de conciliere la 20 noiembrie 2001,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 79/373/CEE a Consiliului (4) stabilește normele privind circulația furajelor combinate în interiorul Comunității.

               (2)

               În ceea ce privește etichetarea, Directiva 79/373/CEE are în vedere informarea obiectivă și cât mai precisă a crescătorilor cu privire la compoziția și destinația furajelor.

               (3)

               Până în prezent, Directiva 79/373/CEE prevedea o declarație flexibilă, limitată la precizarea materiilor prime pentru hrana animalelor, fără specificarea cantității în care acestea erau prezente în hrana pentru animalele de producție, existând posibilitatea de a declara categoriile de materii prime pentru hrana animalelor și nu materiile prime propriu-zise.

               (4)

               Cu toate acestea, criza encefalopatiei spongiforme bovine și recenta criză a dioxinei au arătat că dispozițiile actuale nu sunt corespunzătoare și că sunt necesare informații cantitative și calitative mai detaliate privind compoziția furajelor combinate pentru animalele de producție.

               (5)

               Informațiile cantitative detaliate pot contribui la garantarea faptului că materiile prime potențial contaminate pot fi urmărite până la nivel de lot individual, ceea ce este benefic pentru sănătatea publică și permite evitarea distrugerii produselor care nu prezintă un risc semnificativ pentru sănătatea publică.

               (6)

               În consecință, este necesar ca în această etapă să se impună declararea obligatorie a tuturor materiilor prime furajere, precum și a cantității în care acestea sunt prezente în furajele combinate pentru animalele de producție.

               (7)

               Din motive practice, este oportun ca declararea materiilor prime incluse în furajele combinate pentru animalele de producție să se realizeze printr-o etichetă ad hoc sau un document însoțitor.

               (8)

               Declararea materiilor prime furajere constituie, în anumite cazuri, o informație importantă pentru crescători. De aceea, este oportun ca persoana care răspunde de etichetare să furnizeze, la cererea clienților, o listă detaliată a tuturor materiilor prime furajere utilizate și a procentajelor acestora din greutate.

               (9)

               De asemenea, este important să existe posibilitatea verificării oficiale a preciziei declarațiilor făcute, în toate etapele circulației furajelor. În consecință, în conformitate cu Directiva 95/53/CE a Consiliului din 25 octombrie 1995 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor oficiale din domeniul hranei animalelor (5), este oportun ca autoritățile competente să monitorizeze precizia informațiilor furnizate prin etichetarea furajelor combinate și ca, pentru a asigura eficiența acestei monitorizări, producătorii de furaje combinate să aibă obligația de a pune la dispoziția autorităților competente orice document privind compoziția furajelor care urmează a fi puse în circulație.

               (10)

               Pe baza unui studiu de fezabilitate, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului până la 31 decembrie 2002, însoțit de o propunere adecvată pentru stabilirea unei liste pozitive, luând în considerare concluziile raportului.

               (11)

               Sunt necesare, de asemenea, alte dispoziții speciale privind etichetarea hranei pentru animale de companie, pentru a reflecta caracterul special al acestui tip de hrană pentru animale.

               (12)

               Având în vedere că în viitor nu se vor mai putea declara categoriile de materii prime în locul materiilor prime propriu-zise în cazul furajelor combinate pentru animalele de producție, ar trebui să se abroge Directiva 91/357/CEE a Comisiei din 13 iunie 1991 de stabilire a categoriilor de materii prime pentru hrana animalelor care pot fi folosite pentru etichetarea furajelor combinate destinate altor animale decât animalele de companie (6).

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 79/373/CEE a Consiliului se modifică după cum urmează:

               1.

               articolul 5 alineatul (1) se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           litera (j) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(j)

                                       numărul de referință al lotului;”

                           (b)

                           se adaugă următoarea literă:

                                       „(k)

                                       în cazul furajelor combinate, altele decât hrana destinată animalelor de companie, mențiunea «procentajele de masă exacte ale materiilor prime furajere utilizate în acest tip de furaje pot fi obținute de la:…» (numele sau denumirea comercială, adresa sau adresa sediului, numărul de telefon și adresa de e-mail ale persoanei care răspunde de informațiile prevăzute la prezentul alineat). Informațiile se furnizează la cererea clientului.”;

               2.

               articolul 5 alineatul (3) se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           se elimină litera (c);

                           (b)

                           se elimină litera (g);

               3.

               la articolul 5 alineatul (5), litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(d)

                           durata minimă de valabilitate, cantitatea netă, numărul de referință al lotului și numărul autorizației sau numărul de înmatriculare pot fi marcate în afara spațiului rezervat informațiilor de pe etichetă menționate la alineatul (1); în acest caz, detaliile respective sunt însoțite de menționarea locului unde sunt prevăzute informațiile.”;

               4.

               articolul 5c se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5c
               (1)   Toate materiile prime pentru hrana animalelor, utilizate în furajele combinate, se enumeră în funcție de denumirile lor specifice.
               (2)   În enumerarea materiilor prime furajere se aplică următoarele reguli:

                           (a)

                           furaje combinate destinate altor animale decât cele de companie:

                                       (i)

                                       enumerarea materiilor prime furajere cu menționarea, în ordine descrescătoare, a procentajelor de masă prezente în furajele combinate;

                                       (ii)

                                       pentru procentajele menționate se admite o toleranță de ± 15 % din valoarea declarată;

                           (b)

                           hrană concentrată destinată animalelor de companie: enumerarea materiilor prime din hrana pentru animale, cu menționarea cantității conținute sau a denumirii lor, în ordinea descrescătoare a masei.

                     (3)   În cazul hranei concentrate destinate animalelor de companie, menționarea denumirii specifice a materiei prime poate fi înlocuită cu denumirea categoriei din care aceasta face parte, cu trimitere la categoriile care reunesc mai multe materii prime pentru hrana animalelor, stabilite în conformitate cu articolul 10 litera (a).
               Utilizarea uneia din aceste două forme de declarare o exclude pe cealaltă, cu excepția cazului în care una din materiile prime utilizate nu aparține nici uneia din categoriile definite; în acest caz, materia primă pentru hrana animalelor, identificată prin denumirea specifică a acesteia, se menționează în ordinea descrescătoare a masei, în raport cu categoriile.
               (4)   Etichetarea hranei concentrate destinate animalelor de companie poate atrage atenția, printr-o mențiune specială, asupra prezenței sau conținutului scăzut dintr-una sau mai multe materii prime, esențiale pentru caracterizarea unui anumit tip de hrană. Într-un astfel de caz, conținutul minim sau maxim, exprimat în procentaje din masa materiei sau a materiilor prime incorporate, se prevede clar fie în dreptul mențiunii care atrage atenția asupra hranei pentru animale, fie pe lista materiilor prime pentru hrana animalelor, menționându-se materiile prime și procentajele de masă în dreptul categoriei de materii prime corespunzătoare.”;

               5.

               la articolul 12 se adaugă următorul paragraf:
               „Acestea prevăd că producătorii de furaje combinate au obligația de a pune la dispoziția autorităților care răspund de desfășurarea controalelor oficiale, la cerere, orice document privind compoziția furajelor care urmează a fi puse în circulație, prin care să se poată verifica precizia informațiilor furnizate prin etichetare.”;

               6.

               se inserează următorul articol:
               „Articolul 15a
               Până la 6 noiembrie 2006, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, pe baza informațiilor primite de la statele membre, un raport privind punerea în aplicare a măsurilor introduse prin articolul 5 alineatul (1) literele (j) și (l), articolul 5 litera (d) și articolul 5c și articolul 12 al doilea paragraf, în special în cazul menționării pe eticheta hranei concentrate a cantităților de materii prime pentru hrana animalelor sub forma procentajelor de masă, inclusiv a toleranței permise, împreună cu propunerile de îmbunătățire a măsurilor în cauză.”

         Articolul 2
   Directiva 91/357/CEE se abrogă de la 6 noiembrie 2003.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 6 martie 2003. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre aplică aceste măsuri de la 6 noiembrie 2003.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 28 ianuarie 2002.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         P. COX

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. PIQUÉ I CAMPS

      (1)  JO C 120 E, 24.4.2001, p. 178.

      (2)  JO C 140, 18.5.2000, p. 12.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 4 octombrie 2000 (JO C 178, 22.6.2001, p. 177), Poziția comună a Consiliului din 19 decembrie 2000 (JO C 36, 2.2.2001, p. 35) și Decizia Parlamentului European din 5 aprilie 2001 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Parlamentului European din 11 decembrie 2001 și Decizia Consiliului din 19 decembrie 2001.

      (4)  JO L 86, 6.4.1979, p. 30. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/16/CE (JO L 105, 3.5.2000, p. 36).

      (5)  JO L 265, 8.11.1995, p. 17. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 1999/20/CE (JO L 80, 25.3.1999, p. 20).

      (6)  JO L 193, 17.7.1991, p. 34. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/67/CE (JO L 261, 24.9.1998, p. 10).


title: Directiva 2000/81/CE a Comisiei din 18 decembrie 2000 de modificare a anexelor la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale, alimente de origine animală și anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legumeText cu relevanță pentru SEE.

text:
               03/Volumul 35

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               198

         32000L0081

               L 326/56

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2000/81/CE A COMISIEI

   din 18 decembrie 2000
   de modificare a anexelor la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale, alimente de origine animală și anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/58/CE (2), în special articolul 10,
   având în vedere Directiva 86/363/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe alimente de origine animală (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/58/CE, în special articolul 10,
   având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe unele produse de origine vegetală inclusiv fructe și legume (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/58/CE, în special articolul 7,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (5), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/68/CE (6) a Comisiei, în special articolul 4 alineatul (1) litera (f),
   întrucât:

               (1)

               O nouă substanță activă, spiroxaminul, a fost inclusă în anexa I la Directiva 91/414/CEE prin Directiva 1999/73/CE a Comisiei (7) pentru utilizare numai ca fungicid, fără a se specifica condiții particulare care ar putea avea un impact asupra culturilor care se tratează cu produse fitosanitare care conțin spiroxamin.

               (2)

               Această includere în anexa I s-a făcut pe baza evaluării informațiilor prezentate privind utilizarea propusă ca fungicid pe cereale și viță de vie. Unele state membre au prezentat informații privind utilizarea pe cereale și viță de vie în conformitate cu cerințele articolului 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE. Informația disponibilă a fost revizuită și este suficientă pentru a stabili unele conținuturi maxime de reziduuri.

               (3)

               Atunci când nu există nici un conținut maxim comunitar de reziduuri sau un conținut maxim provizoriu de reziduuri, statele membre stabilesc un conținut maxim provizoriu de reziduuri pe plan național în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE înainte de a acorda omologarea.

               (4)

               La includerea în anexa I la Directiva 91/414/CEE, evaluarea tehnică și științifică a spiroxaminului a fost finalizată la 12 mai 1999 sub forma raportului de revizuire al Comisiei pentru spiroxamin. În acest raport de revizuire doza zilnică admisă (DZA) pentru spiroxamin a fost fixată la 0,025 mg/kg greutate corporală/zi. Durata expunerii pe viață a consumatorilor de produse alimentare tratate cu spiroxamină a fost estimată și evaluată în conformitate cu procedurile și practicile utilizate în Comunitatea Europeană, ținând seama de orientările publicate de Organizația Mondială a Sănătății (8) și s-a calculat că aceste conținuturi maxime de reziduuri stabilite de prezenta directivă nu provoacă o depășire a acestei DZA.

               (5)

               Nu s-au observat efecte toxice acute care să necesite stabilirea unei doze de referință acută în timpul evaluării și discuției care au precedat includerea spiroxaminului în anexa I la Directiva 91/414/CEE.

               (6)

               Pentru unele produse agricole, condițiile de utilizare a spiroxaminului erau deja definite astfel încât să permită stabilirea de conținuturi maxime definitive de reziduuri.

               (7)

               Pentru a se asigura protecția corespunzătoare a consumatorului împotriva expunerii la reziduuri din sau de pe produsele pentru care nu s-a acordat nici o omologare, este prudent să se stabilească conținuturi maxime provizorii de reziduuri la nivelul inferior de determinare analitică pentru toate acele produse reglementate de Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului. Stabilirea la nivel comunitar a acestor conținuturi maxime provizorii de reziduuri nu împiedică statele membre să stabilească conținuturi maxime provizorii de reziduuri pentru spiroxamin în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE și în conformitate cu anexa VI la Directiva 91/414/CEE, în special partea B, secțiunea 2.4.2.3 a acestei anexe; se consideră că patru ani este o perioadă de timp suficientă pentru stabilirea majorității utilizărilor suplimentare ale spiroxaminului. După această perioadă, aceste conținuturi maxime provizorii de reziduuri ar trebui să devină definitive.

               (8)

               Comunitatea a notificat proiectul Directivei Comisiei către Organizația Mondială a Comerțului și comentariile primite au fost luate în considerare la finalizarea directivei. Posibilitatea de fixare a unor toleranțe de import la conținuturile maxime de reziduuri pentru anumite combinații de pesticide/culturi se examinează de către Comisie pe baza prezentării de date acceptabile.

               (9)

               S-a ținut cont de avizele Comitetului științific pentru plante, în special sfaturile și recomandările privind protecția consumatorilor de produse alimentare tratate cu pesticide.

               (10)

               Prezenta directivă este conformă cu avizul Comitetului permanent pentru sănătatea plantelor,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   La partea A din anexa II la Directiva 86/362/CEE se adaugă următoarele:

                  Reziduu de pesticide

                  Conținut maxim în mg/kg

                  „Spiroxamin

                  0,3 (10)

                  Orz și ovăz

                  0,05 (10)
                      (9)

                  Alte cereale

   Articolul 2
   La partea B din anexa II la Directiva 86/363/CEE se adaugă următoarele:

                  Reziduu de pesticide

                  Conținut maxim (mg/kg)

                  „De carne, inclusiv grăsime, preparate din carne, organe comestibile și grăsimi animale specificate în anexa I care se încadrează în codurile NC 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 și 1602.

                  Pentru lapte și produse lactate specificate în anexa I care se încadrează în codurile NC 0401, 0402, 0405 00 și 0406.

                  De ouă proaspete fără coajă, pentru ouă de pasăre și gălbenușuri de ou specificate în anexa I care se încadrează în codurile NC 0407 00 și 0408.

                  Acid carboxilic spiroxamin exprimat ca spiroxamin

                  0,2 (12) cu excepția 0206 Rinichi, ficat 0,05 (12)
                      (11) Alte produse

                  0,02 (12)

                  0,05 (12)
                      (11)

   Articolul 3
   Conținutul anexei la prezenta decizie se adaugă la anexa II la Directiva 90/642/CEE.
   Articolul 4
   (1)   Pentru produsele agricole specificate în anexa II la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE pentru care conținuturile maxime de reziduuri de spiroxamin sunt indicate drept „(p)”, acest lucru înseamnă că ele sunt provizorii (p) în conformitate cu prevederile articolului 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE.
   (2)   La patru ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, conținuturile maxime provizorii de reziduuri de spiroxamin din anexe încetează să mai fie provizorii și devin definitive în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directivele 86/362/CEE și 86/363/CEE sau articolului 3 din Directiva 90/642/CEE.
   Articolul 5
   (1)   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   (2)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (3)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 2000.

            Pentru Comisie

         David BYRNE

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 221, 7.8.1986, p. 37.

      (2)  JO L 244, 29.9.2000, p. 78.

      (3)  JO L 221, 7.8.1986, p. 43.

      (4)  JO L 350, 14.12.1990, p. 71.

      (5)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

      (6)  JO L 276, 28.10.2000, p. 41.

      (7)  JO L 206, 5.8.1999, p. 16.

      (8)  Orientări pentru calcularea aportului alimentar de reziduuri de pesticide (revizuite) întocmite de către Programul Alimentar/GEMS în colaborare cu Comitetul Codex pentru reziduuri de pesticide, publicate de către Organizația Mondială a Sănătății 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      (9)  Indică limita inferioară a determinării analitice.

      (10)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.”

      (11)  Indică limita inferioară a determinării analitice.

      (12)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.”
   ANEXĂ

               Grupuri și exemple de produse individuale la care se aplică conținuturile maxime de reziduuri

               Reziduurile de pesticide și conținuturile maxime de reziduuri
               (mg/kg)

                  Spiroxamin

         1.   Fructe, proaspete, uscate sau neprelucrate, conservate prin congelare, care nu conțin adaos de zahăr; nuci

               (i) CITRICE

               0,05 (2)
                   (1)

               Grepfrut

               Lămâi

               Lămâi verzi

               Mandarine (inclusiv clementine și alți hibrizi)

               Portocale

               Pomelo (Grepfrut)

               Altele

               (ii) NUCI (CU COAJĂ SAU FĂRĂ COAJĂ)

               0,05 (2)
                   (1)

               Migdale

               Nuci de Brazilia

               Anacard (alune caju)

               Castane

               Nuci de cocos

               Alune

               Macadamia (nuci de Queensland)

               Nuci Pecan

               Semințe de pin

               Fistic

               Nuci

               Altele

               (iii) FRUCTE SĂMÂNȚOASE

               0,05 (2)
                   (1)

               Mere

               Pere

               Gutui

               Altele

               (iv) FRUCTE SÂMBUROASE

               0,05 (2)
                   (1)

               Caise

               Cireșe

               Piersici (inclusiv nectarine și hibrizi similari)

               Prune

               Altele

         (v)   BOABE ȘI FRUCTE MICI

               (a) Struguri de masă și de producție

               1 (2)

               Struguri de masă

               Struguri de producție

               (b) Căpșune (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               (c) Bace (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               Mure

               Mure de miriște

               Loganberry (hibrid de zmeură și mure)

               Zmeură

               Altele

               (d) Alte bace și fructe mici (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               Afine

               Răchițele

               Coacăze (roșii, negre și albe)

               Agrișe

               Altele

               (e) Bace și fructe sălbatice

               0,05 (2)
                   (1)

               (vi) DIVERSE

               0,05 (2)
                   (1)

               Avocado

               Banane

               Curmale

               Smochine

               Kiwi

               Kumquat

               Litchi

               Mango

               Măsline

               Passiflora

               Ananas

               Rodii

               Altele

               2. Legume, proaspete sau nepreparate, congelate sau uscate

               0,05 (2)
                   (1)

         (i)   LEGUME RĂDĂCINOASE ȘI CU TUBERCULI

               Sfeclă

               Morcovi

               Țelină

               Hrean

               Nap porcesc

               Păstârnac

               Pătrunjel rădăcină

               Ridichi

               Barba-caprei (salsify)

               Cartofi dulci (batate)

               Napi suedezi

               Napi

               Igname

               Altele

         (ii)   LEGUME BULBOASE

               Usturoi

               Ceapă

               Hașmă

               Ceapă de primăvară

               Altele

         (iii)   LEGUME FRUCTOASE

                  (a)   Solanacee

               Tomate

               Ardei

               Vinete

               Altele

         (b)   Cucurbitacee cu coaja comestibilă

               Castraveți

               Cornișoni

               Dovlecei

               Altele

         (c)   Cucurbitacee cu coaja necomestibilă

               Pepene galben

               Dovleac

               Pepene verde

               Altele

               (d) Porumb dulce

         (iv)   BRASSICACEE

         (a)   Brassicacee fructoase (cu inflorescențe)

               Broccoli

               Conopidă

               Altele

         (b)   Brassicacee cu căpățână

               Varză de Bruxelles

               Varză albă cu căpățână

               Altele

         (c)   Brassicacee cu frunze

               Varză chinezească

               Varză fără căpățână

               Altele

               (d) Gulii

               (v)   LEGUME CU FRUNZE ȘI VERDEȚURI PROASPETE

         (a)   Salată și similar

               Creson

               Fetică

               Salată

               Scarolă

               Altele

         (b)   Spanac și similar

               Spanac

               Frunze de sfeclă

               Altele

               (c) Năsturel

               (d) Cicoare

         (e)   Verdețuri

               Asmățui

               Arpagic

               Pătrunjel frunze

               Țelină frunze

               Altele

         (vi)   PĂSTĂIOASE (proaspete)

               Fasole (păstăi)

               Fasole (boabe)

               Mazăre (păstăi)

               Mazăre (boabe)

               Altele

         (vii)   LEGUME CU TULPINĂ (proaspete)

               Sparanghel

               Cardon

               Țelină

               Fenicul

               Anghinare

               Praz

               Revent

               Altele

         (viii)   CIUPERCI

               (a) Ciuperci de cultură

               (b) Ciuperci sălbatice

               3. Leguminoase

               0,05 (2)
                   (1)

               Fasole

               Linte

               Mazăre

               Altele

               4. Semințe uleioase

               0,05 (2)
                   (1)

               Semințe de in

               Arahide

               Semințe de mac

               Semințe de susan

               Semințe de floarea soarelui

               Semințe de rapiță

               Boabe de soia

               Semințe de muștar

               Semințe de bumbac

               Altele

               5. Cartofi

               0,05 (2)
                   (1)

               Cartofi de primăvară

               Cartofi de toamnă

               6. Ceai (frunze și tulpini uscate, fermentate sau conservate prin alte mijloace, din frunzele de Camellia sinensis)

               0,1 (2)
                   (1)

               7. Hamei (uscat), inclusiv granule de hamei și pudră neconcentrată

               0,1 (2)
                   (1)

      (1)  Indică limita inferioară a determinării analitice.

      (2)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.


title: Directiva 2014/106/UE a Comisiei din 5 decembrie 2014 de modificare a anexelor V și VI la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               12.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 355/42

         DIRECTIVA 2014/106/UE A COMISIEI
   din 5 decembrie 2014
   de modificare a anexelor V și VI la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (1), în special articolul 30 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Domeniul de aplicare și conținutul declarației „CE” de verificare pentru subsisteme ar trebui să fie mai bine definite în anexa V la Directiva 2008/57/CE. În special, responsabilitatea semnatarului declarației în cauză ar trebui să fie precizată în mod clar.

               (2)

               Procedurile privind declarația de verificare în cazul unor modificări ale subsistemelor existente și în cazul unor verificări suplimentare efectuate de organismele notificate ar trebui să fie clarificate în anexa V la Directiva 2008/57/CE.

               (3)

               Obiectivul procedurii de verificare pentru subsisteme ar trebui să fie clarificat în anexa VI la Directiva 2008/57/CE. În plus, principiile referitoare la procedura de verificare în cazul unor modificări ale subsistemelor existente ar trebui să fie definite în aceeași anexă.

               (4)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului instituit în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Directiva 2008/57/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele V și VI la Directiva 2008/57/CE se înlocuiesc cu textul care figurează în anexele I și respectiv II la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 2016 cel târziu. Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele respectivelor acte.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   Republica Cipru și Republica Malta nu au obligația de a transpune și a aplica prezenta directivă atât timp cât nu există un sistem feroviar pe teritoriile lor.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 5 decembrie 2014.

            Pentru Comisie

            Președintele

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      ANEXA I

            „ANEXA V
            DECLARAȚIA «CE» DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR
            1.   DECLARAȚIA «CE» DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR
            Declarația «CE» de verificare a unui subsistem este o declarație efectuată de către «solicitant» în sensul articolului 18, în care acesta declară pe răspunderea sa exclusivă că subsistemul în cauză, care a fost supus procedurilor de verificare relevante, respectă cerințele din legislația relevantă a Uniunii, inclusiv orice norme naționale relevante.
            Declarația «CE» de verificare și documentele însoțitoare trebuie să fie datate și semnate.
            Declarația «CE» de verificare trebuie să se bazeze pe informațiile rezultate în urma procedurii «CE» de verificare pentru subsisteme, prevăzută în anexa VI. Declarația trebuie să fie întocmită în aceeași limbă ca și dosarul tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare și trebuie să cuprindă cel puțin următoarele:

                        (a)

                        trimiterea la prezenta directivă, la specificațiile tehnice de interoperabilitate (STI) și la normele aplicabile la nivel național;

                        (b)

                        trimiterea la STI-urile sau la părțile din acestea pentru care nu s-a examinat conformitatea în cursul procedurii CE de verificare și la normele naționale care au fost aplicate în cazul unei derogări, al aplicării parțiale a STI-urilor din motive de adaptare sau de reînnoire, al unei perioade de tranziție pentru o STI sau într-un caz specific;

                        (c)

                        denumirea și adresa «solicitantului» în sensul articolului 18 (indicându-se denumirea comercială și adresa completă; în cazul reprezentantului autorizat, se indică și denumirea comercială a entității contractante sau a producătorului);

                        (d)

                        o scurtă descriere a subsistemului;

                        (e)

                        denumirea (denumirile) și adresa (adresele), precum și numărul (numerele) de identificare ale organismului (organismelor) notificat(e) care a(u) efectuat verificările «CE» menționate la articolul 18;

                        (f)

                        denumirea (denumirile) și adresa (adresele), precum și numărul (numerele) de identificare ale organismului (organismelor) notificat(e) care a(u) efectuat evaluarea conformității cu alte reglementări care decurg din tratat;

                        (g)

                        denumirea (denumirile) și adresa (adresele) organismului (organismelor) desemnat(e) care a(u) efectuat verificarea (verificările) conformității cu normele naționale menționate la articolul 17 alineatul (3);

                        (h)

                        denumirea și adresa organismului (organismelor) de evaluare care a (au) întocmit rapoartele de evaluare a siguranței, legate de utilizarea metodelor de siguranță comune (MSC), în ceea ce privește evaluarea riscurilor, în cazurile prevăzute de prezenta directivă;

                        (i)

                        trimiteri la documentele conținute în dosarul tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare;

                        (j)

                        toate dispozițiile relevante, provizorii sau finale, pe care trebuie să le respecte subsistemele și, în special, orice restricții sau condiții de funcționare, dacă este cazul;

                        (k)

                        identitatea semnatarului (adică persoana fizică sau persoanele autorizate să semneze declarația).

                  Atunci când în anexa VI se face trimitere la «declarația intermediară de verificare» (DIV), dispozițiile prezentei secțiuni se aplică declarației respective.
            2.   DECLARAȚIA «CE» DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR ÎN CAZUL UNOR MODIFICĂRI
            În cazul unei modificări, care nu este o înlocuire în cadrul întreținerii, a unui subsistem care face obiectul unei declarații «CE» de verificare, se aplică, fără a aduce atingere articolului 20, dispozițiile de mai jos.
            2.1.   Dacă entitatea care introduce modificarea demonstrează că modificarea nu afectează caracteristicile de proiectare de bază ale subsistemului, care sunt relevante pentru conformitatea cu cerințele privind parametrii de bază:

                        (a)

                        entitatea care introduce modificarea actualizează trimiterile din documentele conținute în dosarul tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare;

                        (b)

                        nu trebuie întocmită o nouă declarație «CE» de verificare.

                  2.2.   Dacă entitatea care introduce modificarea demonstrează că modificarea afectează caracteristicile de proiectare de bază ale subsistemului, care sunt relevante pentru conformitatea cu cerințele privind unii parametri de bază:

                        (a)

                        entitatea care introduce modificarea întocmește o declarație «CE» de verificare complementară cu trimitere la parametrii de bază vizați;

                        (b)

                        declarația «CE» de verificare complementară este însoțită de o listă cuprinzând documentele care nu mai sunt valabile din dosarul tehnic inițial care însoțește declarația «CE» de verificare inițială;

                        (c)

                        dosarul tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare cuprinde o demonstrație a faptului că impactul modificărilor se limitează la parametrii de bază menționați la litera (a);

                        (d)

                        dispozițiile de la secțiunea 1 din prezenta anexă se aplică mutatis mutandis acestei declarații «CE» de verificare complementare;

                        (e)

                        declarația «CE» de verificare inițială este considerată valabilă pentru parametrii de bază care nu sunt vizați de modificare.

                  3.   DECLARAȚIA «CE» DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR ÎN CAZUL UNOR VERIFICĂRI SUPLIMENTARE
            O declarație «CE» de verificare a unui subsistem poate fi completată în cazul efectuării unor verificări suplimentare, în special atunci când acestea sunt necesare pentru a obține o autorizație suplimentară de punere în funcțiune. În acest caz, domeniul de aplicare al declarației complementare este limitat la domeniul de aplicare al verificărilor suplimentare.”

      ANEXA II

            „ANEXA VI
            PROCEDURA «CE» DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR
            1.   PRINCIPII GENERALE
            Verificarea «CE» înseamnă o procedură efectuată de solicitant în sensul articolului 18 pentru a demonstra că cerințele din legislația relevantă a Uniunii, inclusiv orice norme naționale relevante referitoare la un subsistem, au fost respectate și că subsistemul poate fi autorizat pentru punerea în funcțiune.
            2.   CERTIFICAT DE VERIFICARE ELIBERAT DE UN ORGANISM NOTIFICAT
            2.1.   Introducere

            În sensul prezentei directive, verificarea prin trimitere la STI-uri este procedura prin care un organism notificat verifică și certifică faptul că subsistemul respectă specificațiile tehnice de interoperabilitate (STI) relevante.
            Această dispoziție nu afectează obligațiile entității contractante sau ale producătorului (adică ale solicitantului în sensul articolului 18 de a respecta celelalte acte legislative aplicabile care decurg din tratat, inclusiv orice verificări pe care organismele de evaluare trebuie să le efectueze conform celorlalte acte legislative.
            2.2.   Declarația intermediară de verificare (DIV)

            2.2.1.   Principii

            La cererea entității contractante sau a producătorului (adică a solicitantului în sensul articolului 18, verificările pot fi efectuate pentru părți ale unui subsistem sau se pot limita la anumite etape ale procedurii de verificare. În aceste cazuri, rezultatele verificării pot fi documentate într-o «declarație intermediară de verificare» (DIV) emisă de organismul notificat ales de entitatea contractantă sau de producător (adică de solicitant în sensul articolului 18.
            DIV trebuie să facă trimitere la STI-urile în raport cu care a fost evaluată conformitatea.
            2.2.2.   Părțile subsistemului

            Solicitantul în sensul articolului 18 poate cere o DIV pentru orice parte rezultată în urma deciziei sale de a diviza subsistemul. Fiecare parte este verificată în fiecare dintre etapele prevăzute la punctul 2.2.3.
            2.2.3.   Etapele procedurii de verificare

            Subsistemul sau anumite părți ale subsistemului sunt verificate în fiecare dintre următoarele etape:

                        (a)

                        proiectarea generală;

                        (b)

                        producție: construcția subsistemului, incluzând, în special, activitățile de construcții civile, fabricarea, asamblarea elementelor constitutive, reglajele generale;

                        (c)

                        încercarea finală.

                  Solicitantul (în sensul articolului 18) poate cere o DIV pentru etapa de proiectare (inclusiv pentru testele de tip) și pentru etapa de producție pentru întregul subsistem sau pentru orice parte rezultată în urma deciziei solicitantului de a diviza subsistemul (a se vedea punctul 2.2.2).
            2.3.   Certificatul de verificare

            2.3.1.   Organismele notificate responsabile pentru verificare evaluează proiectarea, producția și încercarea finală a subsistemului și întocmesc certificatul de verificare destinat entității contractante sau producătorului (adică solicitantului în sensul articolului 18), care, la rândul său, întocmește declarația «CE» de verificare. Certificatul de verificare trebuie să facă trimitere la STI-urile în raport cu care a fost evaluată conformitatea.
            Dacă un subsistem nu a fost evaluat în ceea ce privește conformitatea sa cu toate STI-urile relevante (de exemplu, în cazul unei derogări, al aplicării parțiale a STI-urilor din motive de adaptare sau de reînnoire, al unei perioade de tranziție pentru o STI sau într-un caz specific), certificatul de verificare face trimitere în mod precis la STI-urile sau la părțile acestora pentru care conformitatea nu a fost examinată de către organismul notificat în cursul procedurii de verificare.
            2.3.2.   Dacă au fost eliberate DIV-uri, organismul notificat responsabil pentru verificarea subsistemului ține seama de aceste DIV-uri și, înainte de eliberarea certificatului de verificare:

                        (a)

                        verifică dacă DIV-urile acoperă în mod corect cerințele relevante ale STI-urilor;

                        (b)

                        verifică toate aspectele care nu sunt acoperite de DIV-uri; și

                        (c)

                        verifică încercarea finală a subsistemului în ansamblul său.

                  2.3.3.   În cazul unei modificări a unui subsistem acoperit deja de un certificat de verificare, organismul notificat efectuează numai acele examinări și încercări care sunt relevante și necesare, adică evaluarea va viza doar acele părți ale subsistemului care s-au modificat și interfețele lor cu părțile nemodificate ale subsistemului.
            2.3.4.   Fiecare organism notificat implicat în verificarea unui subsistem întocmește un dosar tehnic în conformitate cu articolul 18 alineatul (3), care acoperă sfera de cuprindere a activităților sale.
            2.4.   Dosarul tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare

            Dosarul tehnic care însoțește declarația CE de verificare trebuie să fie întocmit de solicitant (în sensul articolului 18) și trebuie să conțină următoarele:

                        (a)

                        caracteristicile tehnice legate de proiect, inclusiv planuri generale și detaliate privind execuția, scheme electrice și hidraulice, scheme ale circuitelor de control, descrierea sistemelor automate și de procesare a datelor la un nivel de detaliere suficient pentru a documenta verificarea efectuată a conformității, documentația privind operarea și întreținerea etc. relevante pentru subsistemul respectiv;

                        (b)

                        lista elementelor constitutive de interoperabilitate, menționate la articolul 5 alineatul (3) litera (d), care sunt încorporate în subsistem;

                        (c)

                        dosarele tehnice menționate la articolul 18 alineatul (3), întocmite de fiecare dintre organismele notificate implicate în verificarea subsistemului, care trebuie să cuprindă:

                                    —

                                    copii ale declarațiilor «CE» de conformitate și, unde este cazul, declarații «CE» de adecvare pentru utilizare întocmite pentru elementele constitutive de interoperabilitate menționate la articolul 5 alineatul (3) litera (d), însoțite, unde este cazul, de note de calcul corespunzătoare și o copie a înregistrărilor încercărilor și ale examinărilor efectuate de organismele notificate în baza specificațiilor tehnice comune;

                                    —

                                    în cazul în care sunt disponibile, DIV-urile care însoțesc certificatul de verificare, inclusiv rezultatul verificării efectuate de organismul notificat cu privire la valabilitatea DIV-urilor;

                                    —

                                    certificatul de verificare, însoțit de notele de calcul corespunzătoare și semnat de organismul notificat responsabil pentru verificare, în care se declară că subsistemul îndeplinește cerințele STI-urilor relevante și se menționează orice rezerve formulate în cursul desfășurării activităților și care nu au fost retrase; certificatul de verificare trebuie să fie însoțit și de rapoartele de inspecție și de audit întocmite de același organism în exercitarea atribuțiilor sale menționate la punctele 2.5.2 și 2.5.3;

                        (d)

                        certificatele de verificare eliberate în conformitate cu alte acte legislative care decurg din tratat;

                        (e)

                        în cazul în care este necesară verificarea integrării în siguranță în conformitate cu articolul 15, dosarul tehnic relevant include raportul (rapoartele) evaluatorilor privind metodele de siguranță comune (MSC) pentru evaluarea riscului menționate la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE.

                  2.5.   Supravegherea de către organismele notificate

            2.5.1.   Organismul notificat responsabil pentru verificarea producției trebuie să aibă acces permanent în șantierele de construcții, în atelierele de producție, în depozite și, dacă este cazul, în instalațiile de prefabricare sau de încercare și, în general, în toate incintele în care consideră că îi este necesar accesul pentru îndeplinirea atribuțiilor sale. Organismul notificat trebuie să primească de la entitatea contractantă sau de la producători (adică solicitantul în sensul articolului 18) toate documentele necesare în acest scop și, în special, planurile de implementare și documentația tehnică referitoare la subsistem.
            2.5.2.   Organismul notificat responsabil pentru verificarea implementării trebuie să efectueze periodic audituri în vederea confirmării respectării STI-urilor relevante. Acest organism trebuie să furnizeze persoanelor responsabile de implementare un raport de audit. Prezența acestuia poate fi necesară în anumite etape ale lucrărilor de construcție.
            2.5.3.   În plus, organismul notificat poate efectua vizite neanunțate pe șantier sau în atelierele de producție. Cu ocazia unor astfel de vizite, organismul notificat poate efectua audituri complete sau parțiale. Organismul respectiv trebuie să furnizeze persoanelor responsabile de implementare un raport de inspecție și, dacă este cazul, un raport de audit.
            2.5.4.   Organismul notificat trebuie să fie în măsură să monitorizeze un subsistem pe care este montat un element constitutiv de interoperabilitate pentru a evalua, atunci când STI corespunzătoare o cere, adecvarea acestuia pentru utilizare în domeniul feroviar căruia îi este destinat.
            2.6.   Prezentare

            O copie a dosarului tehnic care însoțește declarația «CE» de verificare trebuie să fie păstrată de producător sau de entitatea contractantă (adică de solicitant în sensul articolului 18 pe toată durata de funcționare a subsistemului. Acest dosar este comunicat oricărui stat membru la cerere.
            Documentația depusă pentru o cerere de autorizare a punerii în funcțiune se depune la autoritatea națională de siguranță din statul membru în care se solicită autorizarea. Autoritatea națională de siguranță poate cere ca o parte dintre documentele depuse împreună cu autorizația sau părți din acestea să fie traduse în propria sa limbă.
            2.7.   Publicare

            Fiecare organism notificat trebuie să publice periodic informații relevante cu privire la:

                        (a)

                        cererile de verificare și DIV-urile primite;

                        (b)

                        cererile de evaluare a conformității și a adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate;

                        (c)

                        DIV-urile eliberate sau refuzate;

                        (d)

                        certificatele de conformitate și certificatele «CE» de adecvare pentru utilizare eliberate sau refuzate;

                        (e)

                        certificatele de verificare eliberate sau refuzate.

                  2.8.   Limba

            Dosarele și corespondența referitoare la procedura «CE» de verificare trebuie să fie redactate într-o limbă oficială a Uniunii, din statul membru în care entitatea contractantă sau producătorii (adică solicitantul în sensul articolului 18) sunt stabiliți sau într-o limbă oficială a Uniunii acceptată de către entitatea contractantă sau producători (adică solicitantul în sensul articolului 18).
            3.   CERTIFICAT DE VERIFICARE ELIBERAT DE UN ORGANISM DESEMNAT
            3.1.   Introducere

            În cazul în care se aplică norme naționale, verificarea include o procedură prin care organismul desemnat în temeiul articolului 17 alineatul (3) al treilea paragraf (organismul desemnat) verifică și certifică faptul că subsistemul este conform cu normele naționale notificate în conformitate cu articolul 17 alineatul (3), pentru fiecare stat membru în care se are în vedere autorizarea punerii în funcțiune a subsistemului.
            3.2.   Certificatul de verificare

            Organismul desemnat întocmește certificatul de verificare destinat entității contractante sau producătorilor (adică solicitantului în sensul articolului 18).
            Certificatul conține o trimitere precisă la norma (normele) națională (naționale) a cărei (căror) conformitate a fost examinată de organismul desemnat în procesul de verificare.
            În cazul normelor naționale referitoare la subsistemele care compun un vehicul, organismul desemnat împarte certificatul în două părți: o parte care cuprinde trimiterile la acele norme naționale care se referă strict la compatibilitatea tehnică dintre vehicul și rețeaua în cauză și o parte pentru toate celelalte norme naționale.
            3.3.   Dosarul tehnic

            Dosarul tehnic întocmit de organismul desemnat și care însoțește certificatul de verificare în cazul normelor naționale trebuie să fie inclus în dosarul tehnic care însoțește certificatul «CE» de verificare, menționat la punctul 2.4, și să conțină datele tehnice relevante pentru evaluarea conformității subsistemului cu normele naționale în cauză.
            3.4.   Limba

            Dosarele și corespondența referitoare la procedura «CE» de verificare trebuie să fie redactate într-o limbă oficială a Uniunii, din statul membru în care entitatea contractantă sau producătorii (adică solicitantul în sensul articolului 18) sunt stabiliți sau într-o limbă oficială a Uniunii acceptată de entitatea contractantă sau de producători (adică de solicitant în sensul articolului 18).
            4.   VERIFICAREA UNOR PĂRȚI ALE SUBSISTEMELOR ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 18 ALINEATUL (5)
            În cazul în care se eliberează un certificat de verificare pentru anumite părți ale unui subsistem, dispozițiile prezentei anexe se aplică mutatis mutandis părților în cauză.”


title: Directiva 2000/58/CE a Comisiei din 22 septembrie 2000 de modificare a anexelor la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale, produsele alimentare de origine animală și anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legumeText cu relevanță pentru SEE.

text:
               03/Volumul 34

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               251

         32000L0058

               L 244/78

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2000/58/CE A COMISIEI

   din 22 septembrie 2000
   de modificare a anexelor la Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE ale Consiliului de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale, produsele alimentare de origine animală și anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din cereale (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/48/CE a Comisiei (2), în special articolul 10,
   având în vedere Directiva 86/363/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din produsele alimentare de origine animală (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/42/CE a Comisiei (4), în special articolul 10,
   având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide de pe și din anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume (5), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/57/CE (6), în special articolul 7,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 cu privire la introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/10/CE a Comisiei (8), în special articolul 4, alineatul (1), litera (f),
   întrucât:

               (1)

               Noua substanță activă kresoxim-metil a fost înscrisă în anexa I la Directiva 91/414/CEE prin Directiva 1999/1/CE a Comisiei (9) pentru o utilizare exclusiv ca fungicid, fără a se preciza totuși condițiile speciale care ar putea determina efecte asupra culturilor tratate cu produse fitofarmceutice ce conțin kresoxim-metil.

               (2)

               Înscrierea în anexa I se bazează pe evaluarea informațiilor prezentate în legătură cu utilizarea propusă ca fungicid pe cereale, sămânțoase și struguri. Au fost prezentate de către unele state membre informații referitoare la alte utilizări în conformitate cu dispozițiile articolului 4, alineatul (1), litera (f) din Directiva 91/414/CEE. Informațiile disponibile au fost examinate și sunt suficiente pentru stabilirea unui conținut maxim al anumitor reziduuri.

               (3)

               Atunci când nu există un conținut maxim de reziduuri (NMR) comunitar sau provizoriu, statele membre stabilesc, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE, o NMR națională provizorie, înainte de acordarea autorizației.

               (4)

               În scopul înscrierii în anexa I la Directiva 91/414/CEE, evaluarea tehnică și științifică a kresoxim-metilului s-a încheiat la 16 octombrie 1998 sub forma raportului de sinteză al Comisiei pentru kresoxim-metil. În raport, doza zilnică admisă (DZA) aplicabilă la kresoxim-metil a fost stabilită la 0,4 mg per kilogram de greutate corporală pe zi. Expunerea pe toată durata vieții a consumatorilor de produse alimentare tratate cu kresoxim-metil a fost estimată și evaluată în conformitate cu procedurile și practicile folosite în Comunitatea Europeană, ținându-se seama de directivele publicate de Organizația Mondială a Sănătății (10), și s-a calculat că conținuturile maxime de reziduuri stabilite de prezenta directivă nu determină depășirea DZA.

               (5)

               În timpul evaluării și al discuției care au precedat înscrierea kresoxim-metilului în anexa I la Directiva 91/414/CEE nu s-a constatat nici un efect toxic acut care să determine stabilirea unei doze de referință acute.

               (6)

               Pentru anumite produse agricole, condițiile de utilizare a kresoxim-metilului au fost deja definite în așa fel încât să permită stabilirea unor conținuturi maxime de reziduuri definitive.

               (7)

               Pentru garantarea unei protecții corespunzătoare a consumatorului împotriva expunerii la reziduurile din sau de pe produsele pentru care nu s-a acordat nici o autorizație, este prudent să se stabilească un conținut maxim de reziduuri provizorii la limita de detecție pentru toate produsele reglementate de Directivele 86/362/CEE, 86/363/CEE și 90/642/CEE. Stabilirea la scară comunitară a conținuturilor maxime provizorii de reziduuri nu împiedică statele membre să stabilească conținuturi maxime provizorii de reziduuri, aplicabile la kresoxim-metil, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE și cu anexa VI a acesteia, și anume partea B secțiunea 2.4.2.3. O perioadă de patru ani este considerată suficientă pentru a determina cea mai mare parte a celorlalte utilizări ale kresoxim-metilului. La sfârșitul acestei perioade, conținuturile maxime provizorii de reziduuri trebuie să devină definitive.

               (8)

               Partenerii comerciali ai Comunității au fost consultați cu privire la conținuturile maxime stabilite de prezenta directivă, prin intermediul Organizației Mondiale a Comerțului, iar observațiile lor cu privire la aceste conținuturi au fost luate în considerare. Posibilitatea stabilirii unor marje de toleranță la import în ceea ce privește conținutul maxim de reziduuri pentru unele combinații de tipul pesticide/culturi specifice va fi examinată de Comisie pe baza prezentării de date acceptabile.

               (9)

               S-a luat în considerare avizul Comitetului științific pentru plante, și anume orientările și recomandările referitoare la protecția consumatorilor de produse alimentare tratate cu pesticide.

               (10)

               Prezenta directivă este în conformitate cu avizul Comitetului permanent fitosanitar,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa II partea A a Directivei 86/362/CEE se completează după cum urmează:

                  Reziduu de pesticide

                  Conținutul maxim în mg/kg

                  „Kresoxim-metil

                  0,05 (11)
                      (12)

                  cereale

   Articolul 2
   Anexa II partea B a Directivei 86/363/CEE se completează după cum urmează:

                  Reziduu de pesticide

                  Conținutul maxim în mg/kg

                  „Kresoxim-metil [reziduu 490M9 (15) pentru lapte și 490M1 (16) pentru carne, ficat, grăsimi și rinichi exprimat în kresoxim-metil]

                  0,02 (13)
                      (14)

                  Lapte

                  0,02 (13)
                      (14)

                  Carne, ficat, grăsime

                  0,05 (14)

                  Rinichi

                  Kresoxim-metil

                  0,02 (13)
                      (14)

                  Ouă

   Articolul 3
   Conținuturile maxime de reziduuri de pesticide aplicabile la kresoxim-metil cuprinse în anexa la prezenta directivă se adaugă la anexa II a Directivei 90/642/CEE.
   Articolul 4
   (1)   Atunci când conținuturile maxime de reziduuri aplicabile la kresoxim-metil sunt urmate de un „(p)”, înseamnă că acestea sunt provizorii, în conformitate cu dispozițiile articolului 4, alineatul (1) litera (f) din Directiva 91/414/CEE.
   (2)   La patru ani după intrarea în vigoare a prezentei directive, conținuturile maxime provizorii de reziduuri aplicabile la kresoxim-metil, indicate în anexe, își pierd caracterul provizoriu și devin definitive, în sensul articolului 4 alineatul (1) al Directivelor 86/362/CEE și 86/363/CEE sau al articolului 3 din Directiva 90/642/CEE.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 martie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre aplică respectivele dispoziții de la 1 aprilie 2001.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 septembrie 2000.

            Pentru Comisie

         David BYRNE

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 221, 7.8.1986, p. 37.

      (2)  JO L 197, 3.8.2000, p. 26.

      (3)  JO L 221, 7.8.1986, p. 43.

      (4)  JO L 158, 30.6.2000, p. 51.

      (5)  JO L 350, 14.12.1990, p. 71.

      (6)  JO L 244, 29.9.2000, p. 76.

      (7)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

      (8)  JO L 57, 2.3.2000, p. 28.

      (9)  JO L 28.1.1999, p. 21.

      (10)  Ghid pentru calculul previzional al cantităților de reziduuri de pesticide aplicat pentru alimentație (revizuit), pregătit de sistemul mondial de supraveghere continuă a mediului/programul alimentar (GEMS/Food programme) în colaborare cu Comitetul Codului pentru reziduurile de pesticide și publicat de Organizația Mondială a Sănătății în 1997 (OMS/FS/FOS/97.7).

      (11)  Indică limita de detecție

      (12)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.”

      (13)  Indică limita de detecție

      (14)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.”

      (15)  490M9 = acid 2-[2-(4-hidroxi-2-metilfenoximetil)fenil]-2-metoxilminoacetic

      (16)  490M1 = acid 2-metoximino-2-[2-(o-toliloximetil)fenil]acetic.
   ANEXĂ

               Grupe și exemple de produse individuale la care se aplică conținutul maxim de reziduuri

               Reziduuri de pesticide și conținuturi maxime de reziduuri
               (mg/kg)

               kresoxim-metil

         1.   Fructe, proaspete, uscate sau neprelucrate, conservate prin congelare, fără adaos de zahăr; nuci

               (i) CITRICE

               0,05 (2)
                   (1)

               grepfrut

               lămâi

               lămâi verzi

               mandarine (inclusiv clementine și alți hibrizi)

               portocale

               pomelo

               altele

               (ii) NUCI (cu sau fără coajă)

               0,1 (2)
                   (1)

               migdale

               nuci de Brazilia

               anacard (alune caju)

               castane

               nuci de cocos

               alune

               macadamia (nuci de Queensland)

               nuci Pecan

               semințe de pin

               fistic

               nuci comune

               altele

               (iii) FRUCTE SĂMÂNȚOASE

               0,2 (2)

               mere

               pere

               gutui

               altele

               (iv) FRUCTE SÂMBUROASE

               0,05 (2)
                   (1)

               caise

               cireșe

               piersici (inclusiv nectarine și alți hibrizi similari)

               prune

               altele

         (v)   BACE ȘI FRUCTE MICI

               (a) struguri de masă și struguri de vin

               1 (2)

               struguri de masă

               struguri de vin

               (b) căpșune (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               (c) fructe de rug (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               mure

               mure de miriște

               Loganberry (hibrid de zmeură și mure)

               zmeură

               altele

               (d) Alte fructe mici și bace (altele decât cele sălbatice)

               0,05 (2)
                   (1)

               afine

               răchițele

               coacăze (albe, roșii și negre)

               agrișe

               altele

               (e) Bace și fructe sălbatice

               0,05 (2)
                   (1)

         (vi)   FRUCTE DIVERSE

               avocado

               banane

               curmale

               smochine

               kiwi

               kumquat

               litchi

               mango

               măsline

               0,2 (2)

               maracuja

               ananas

               rodii

               altele

               0,05 (2)
                   (1)

         2.   Legume, proaspete sau neprelucrate, în stare congelată sau uscată

               (i) LEGUME RĂDĂCINOASE ȘI CU TUBERCULI

               0,05 (2)
                   (1)

               sfeclă

               morcov

               țelină

               hrean

               nap porcesc

               păstârnac

               pătrunjel rădăcină

               ridichi

               barba-caprei (salsify)

               cartofi dulci (batate)

               rutabaga

               napi

               igname

               altele

               (ii) LEGUME BULBOASE

               0,05 (2)
                   (1)

               usturoi

               ceapă

               hașmă

               ceapă de primăvară

               altele

         (iii)   LEGUME-FRUCTE

         (a)   solanacee

               tomate

               0,5 (2)

               ardei

               1 (2)

               vinete

               0,5 (2)

               altele

               0,05 (2)
                   (1)

               (b) Cucurbitacee cu coaja comestibilă

               0,05 (2)
                   (1)

               castraveți

               cornișoni

               dovlecei

               altele

               (c) Cucurbitacee cu coaja necomestibilă

               0,2 (2)

               pepene galben

               dovleac

               pepene verde

               altele

               (d) porumb dulce

               0,05 (2)
                   (1)

               (iv) BRASSICACEE

               0,05 (2)
                   (1)

         (a)   brasicacee fructoase (cu inflorescențe)

               broccoli

               conopidă

               altele

         (b)   brasicacee cu căpățână

               varză de Bruxelles

               varză albă cu căpățână

               altele

         (c)   brasicacee cu frunze

               varză chinezească

               varză fără căpățână

               altele

               (d) gulie

               (v) LEGUME CU FRUNZE ȘI VERDEȚURI PROASPETE

               0,05 (2)
                   (1)

         (a)   salată și similar

               creson

               fetică

               salată

               scarolă

               altele

         (b)   spanac și similar

               spanac

               frunze de sfeclă

               altele

               (c) năsturel

               (d) andive

         (e)   verdețuri

               hasmațuchi

               arpagic

               pătrunjel

               țelină frunze

               altele

               (vi) PĂSTĂIOASE (proaspete)

               0,05 (2)
                   (1)

               fasole (păstăi)

               fasole (boabe)

               mazăre (păstăi)

               mazăre (boabe)

               altele

               (vii) LEGUME CU TULPINĂ (proaspete)

               0,05 (2)
                   (1)

               sparanghel

               cardon

               țelină

               fenicul

               anghinare

               praz

               revent

               altele

               (viii) CIUPERCI

               0,05 (2)
                   (1)

               (a) ciuperci de cultură

               (b) ciuperci sălbatice

               3. Leguminoase uscate

               0,05 (2)
                   (1)

               fasole

               linte

               mazăre

               altele

               4. Semințe oleaginoase

               0,1 (2)
                   (1)

               semințe de in

               arahide

               semințe de mac

               semințe de susan

               semințe de floarea-soarelui

               semințe de rapiță

               semințe de soia

               semințe de muștar

               semințe de bumbac

               altele

               5. Cartofi

               0,05 (2)
                   (1)

               cartofi de primăvară

               cartofi de toamnă

               6. Ceai (frunze și tulpini uscate, fermentate sau nu, de Camellia sinensis)

               0,1 (2)
                   (1)

               7. Hamei (uscat), inclusiv granulatele de hamei și pulberea neconcentrată

               0,1 (2)
                   (1)

      (1)  Indică limita inferioară de determinare analitică.

      (2)  Indică conținutul maxim provizoriu de reziduuri.