title: Directiva 94/80/CE a Consiliului din 19 decembrie 1994 de stabilire a normelor de exercitare a dreptului de a alege și de a fi ales la alegerile locale pentru cetățenii Uniunii care au reședința într-un stat membru a cărui cetățenie nu o dețin

text:
               20/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               8

         31994L0080

               L 368/38

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 94/80/CE A CONSILIULUI

   din 19 decembrie 1994
   de stabilire a normelor de exercitare a dreptului de a alege și de a fi ales la alegerile locale pentru cetățenii Uniunii care au reședința într-un stat membru a cărui cetățenie nu o dețin
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 8b alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
   întrucât Tratatul privind Uniunea Europeană constituie o nouă etapă în procesul de creare a unei uniuni din ce în ce mai strânse între popoarele Europei; întrucât Uniunea are în special misiunea de a organiza în mod coerent și solidar relațiile între popoarele statelor membre; întrucât printre obiectivele fundamentale ale Uniunii se numără și consolidarea protecției drepturilor și intereselor resortisanților statelor membre prin instituirea unei cetățenii a Uniunii;
   întrucât, în acest scop, dispozițiile titlului II din Tratatul privind Uniunea Europeană instituie o cetățenie a Uniunii în beneficiul tuturor resortisanților statelor membre și le recunoaște acestora o serie drepturi în acest sens;
   întrucât dreptul de a alege și de a fi ales la alegerile locale în statul membru de reședință, prevăzut la articolul 8b alineatul (1) din Tratatul de instituire a Comunității Europene, constituie o aplicare a principiului egalității și al nediscriminării între resortisanți și neresortisanți, precum și un corolar al dreptului de liberă circulație și de ședere, prevăzut la articolul 8a din Tratat;
   întrucât aplicarea articolului 8b alineat (1) din tratat nu presupune o armonizare globală a sistemelor electorale din statele membre; întrucât acesta are drept scop principal eliminarea condiției de cetățenie, care, în prezent, este cerută în cea mai mare parte a statelor membre pentru exercitarea dreptului de a alege și de a fi ales; întrucât, de asemenea, pentru a ține seama de principiul proporționalității prevăzut la articolul 3b al treilea paragraf din tratat, conținutul legislației comunitare în materie nu trebuie să depășească ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul prevăzut al articolul 8b alineatul (1) din tratat;
   întrucât articolul 8b alineatul (1) din tratat are ca obiect toți cetățenii Uniunii, fie că sunt sau nu sunt resortisanți în statul membru de reședință, care își pot exercita dreptul de a alege și de a fi aleși la alegerile locale în aceleași condiții, în statul respectiv; întrucât este necesar, în consecință, ca mai ales condițiile legate de durata rezidenței și de dovada reședinței valabile pentru neresortisanți să fie identice celor aplicabile, după caz, resortisanților din statul membru în cauză; întrucât cetățenii care nu sunt resortisanți nu trebuie să se conformeze unor condiții specifice, cu excepția cazului în care, în mod excepțional, tratamentul diferit al resortisanților și neresortisanților se justifică prin circumstanțele specifice acestora din urmă, care îi disting de primii;
   întrucât articolul 8b alineatul (1) din tratat recunoaște dreptul de a alege și de a fi ales la alegerile locale în statul membru de reședință fără a înlocui, prin aceasta, dreptul de a alege și de a fi ales în statul membru în care cetățeanul Uniunii este resortisant; întrucât este importantă respectarea libertății acestor cetățeni de participare sau neparticipare la alegerile locale în statul membru de reședință; întrucât este, în consecință, corect ca acești cetățeni să-și poată exprima voința de a-și exercita dreptul de a alege în acest stat; întrucât în statele membre unde nu există obligația votului înregistrarea acestor cetățeni poate fi autorizată din oficiu;
   întrucât administrația locală a statelor membre reflectă tradițiile politice și juridice diferite și se caracterizează printr-o mare varietate de structuri; întrucât conceptul de alegeri locale nu este același în toate statele membre; întrucât se impune, în consecință, să se precizeze obiectul prezentei directive, prin definirea noțiunii de alegeri locale; întrucât aceste alegeri înglobează alegerile prin vot universal și direct la nivelul comunităților locale de bază și al subdiviziunilor lor; întrucât este vorba, de asemenea, despre alegerile prin vot universal direct ale adunărilor locale reprezentative, precum și ale membrilor executivului local;
   întrucât neeligibilitatea poate rezulta dintr-o hotărâre judecătorească individuală luată fie de către autoritățile statului membru de reședință, fie de cele alestatului membru de origine; întrucât, având în vedere importanța politică a funcției de ales local, este necesar ca statele membre să poată lua măsurile necesare pentru a evita ca o persoană decăzută din dreptul de a fi aleasă în statul membru de origine să fie repusă în acest drept pentru simplul motiv că are reședința într-un alt stat membru; întrucât această problemă specifică pentru candidații neresortisanți îndreptățește statele membre care consideră necesar să îi poată supune nu numai regimului de neeligibilitate în statul membru de reședință, ci și legislației în materie a statului membru de origine; întrucât, ținând seama de principiul proporționalității, este suficient ca dreptul de a alege să nu fie subordonat decât regimului de incapacitate electorală din statul membru de reședință;
   întrucât atribuțiile executivului unităților de bază ale administrației publice locale pot presupune participarea la exercitarea autorității publice și protejarea intereselor generale; întrucât, prin urmare, este necesar ca statele membre să poată rezerva aceste funcții resortisanților lor; întrucât, de asemenea, este necesar ca statele membre să poată lua măsurile corespunzătoare, care nu pot limita șansele resortisanților celorlalte state membre de a fi aleși, dincolo de limitele necesare atingerii acestui obiectiv;
   întrucât se impune, de asemenea, ca participarea aleșilor locali la alegerile legislative să fie rezervată resortisanților țării în cauză;
   întrucât, atunci când legislațiile statelor membre prevăd incompatibilități între calitatea de ales local și alte funcții, este necesar ca statele membre să poată extinde aceste incompatibilități la funcții echivalente exercitate în alte state membre;
   întrucât orice derogare de la normele generale ale prezentei directive trebuie justificată, potrivit articolului 8b alineatul (1) din tratat, de problemele specifice unui stat membru și întrucât orice dispoziție derogatorie, prin natura sa, trebuie să fie supusă unei reexaminări;
   întrucât asemenea probleme specifice pot apărea mai ales într-un stat membru unde proporția cetățenilor Uniunii, care au reședința în acest stat membru fără a deține cetățenia acestuia și care au atins vârsta de vot, depășește semnificativ media; întrucât o proporție de 20 % a acestor cetățeni, în raport cu ansamblul electoratului, justifică dispoziții derogatorii bazate pe criteriul duratei rezidenței;
   întrucât cetățenia Uniunii are drept scop o mai bună integrare a cetățenilor Uniunii în țara gazdă și este, în acest context, conformă cu intențiile autorilor tratatului de a evita orice polarizare între listele de candidați - resortisanți și neresortisanți;
   întrucât acest risc de polarizare privește în special un stat membru în care proporția cetățenilor Uniunii care nu sunt și ai statului respectiv, dar care au atins vârsta de vot, depășește 20 % din totalul cetățenilor Uniunii cu vârstă de vot și care au reședința în statul respectiv; întrucât este necesar ca acest stat membru să poată prevedea dispoziții speciale privind conținutul listelor de candidați, cu respectarea articolului 8b din tratat;
   întrucât trebuie ținut seama de faptul că, în anumite state membre, resortisanții altor state membre care au reședința în aceste state au dreptul de a alege în parlamentul național și întrucât, în consecință, formalitățile prevăzute de prezenta directivă pot fi simplificate;
   întrucât Regatul Belgiei prezintă specificități și echilibre proprii legate de faptul că în constituția sa (articolele 1 - 4) sunt prevăzute trei limbi oficiale și o repartizare pe regiuni și comunități; întrucât, din acest motiv, aplicarea integrală a prezentei directive în anumite comunități ar putea avea consecințe, astfel încât este necesar să se prevadă o posibilitate de derogare de la dispozițiile prezentei directive, în scopul de a ține seama de aceste specificități și echilibre;
   întrucât Comisia va proceda la o evaluare a aplicării prezentei directive de drept și de fapt, inclusiv evoluția electoratului survenită după intrarea în vigoare a prezentei directive; și, întrucât, în acest scop, Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL 1
   Dispoziții generale
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă stabilește normele prin care cetățenii Uniunii care au reședința într-un stat membru, fără a avea cetățenia acestui stat își pot exercita dreptul de a alege și de a fi aleși la alegerile locale.
   (2)   Dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere dispozițiilor fiecărui stat membru privind dreptul de a alege și de a fi ales fie al resortisanților care au reședința în afara teritoriului național, fie al resortisanților țărilor terțe care au reședința în acest stat.
   Articolul 2
   (1)   În sensul prezentei directive:

               (a)

               „unitățile de bază ale administrației publice locale” înseamnă entitățile administrative prevăzute în anexă și care, în conformitate cu legislația fiecărui stat membru, au organe alese prin vot universal direct și sunt competente pentru a administra, la nivelul de bază al organizării politice și administrative, pe propria lor răspundere, anumite afaceri locale;

               (b)

               „alegeri locale” înseamnă alegerile prin vot universal direct care vizează desemnarea membrilor adunării reprezentative și, după caz, în conformitate cu legislația fiecărui stat membru, șeful și membrii executivului unei unități de bază ale administrației publice locale;

               (c)

               „stat membru de reședință” înseamnă statul membru în care cetățeanul Uniunii are reședința fără a avea și cetățenia acestuia;

               (d)

               „stat membru de origine” înseamnă statul membru al cărui resortisant este un cetățean al Uniunii;

               (e)

               „listă electorală” înseamnă registrul oficial al tuturor alegătorilor cu drept de a alege într-o anumită unitate de bază a administrației publice locale sau într-o circumscripție stabilită și actualizată de autoritatea competentă, în conformitate cu dreptul electoral al statului membru de reședință sau registrul de evidența populației, dacă acesta menționează calitatea de alegător;

               (f)

               „ziua de referință” înseamnă ziua sau zilele în care cetățenii Uniunii trebuie să întrunească, în conformitate cu dreptul statului membru de reședință, condițiile cerute pentru a fi alegători sau persoane eligibile în statul respectiv;

               (g)

               „declarație oficială” înseamnă actul întocmit de persoana interesată și a cărui inexactitate este pasibilă de sancțiuni, în conformitate cu legislația internă aplicabilă.

         (2)   În cazul în care, printr-o modificare a legislației interne, o unitate de bază a administrației publice locale menționată în anexă este înlocuită cu o altă unitate ale cărei competențe sunt menționate la alineatul (1) litera (a) din prezentul articol sau în cazul în care, ca urmare a unei astfel de modificări, se desființează sau creează o unitate de bază a administrației publice locale, statul membru în cauză notifică acest lucru Comisiei.
   În următoarele trei luni de la primirea unei astfel de notificări, în legătură cu o declarație a statului membru conform căreia nu se va mai aduce atingere drepturilor care rezultă din prezenta directivă, Comisia adaptează anexa făcând înlocuirile, eliminările și adăugirile corespunzătoare. Anexa astfel revăzută se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 3
   Orice persoană care, în ziua de referință:

               (a)

               este cetățean al Uniunii în înțelesul articolului 8 alineatul (1) al doilea paragraf din tratat și

               (b)

               fără a avea cetățenie, îndeplinește totuși condițiile de care depinde dreptul de a alege și de a fi ales al resortisanților, în conformitate cu legislația statului membru de reședință

         are drept de a alege și de a fi ales la alegerile locale în acest stat membru, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive.
   Articolul 4
   (1)   În cazul în care resortisanții statului membru de reședință, pentru a fi alegători sau persoane eligibile, trebuie să aibă reședința pe teritoriul național pe o durată minimă, se consideră că alegătorii și persoanele eligibile menționate la articolul 3 îndeplinesc această condiție, dacă au locuit pe o durată echivalentă în alte state membre.
   (2)   În cazul în care, în conformitate cu legislația statului membru de reședință, propriii resortisanți nu pot fi alegători sau persoane eligibile decât în unitatea de bază a administrației publice locale unde aceștia au reședința principală, alegătorii sau persoanele eligibile menționate la articolul 3 se supun și ei acestei condiții.
   (3)   Alineatul (1) nu aduce atingere dispozițiilor fiecărui stat membru conform cărora exercitarea dreptului de a alege și de a fi ales de către toți alegătorii sau persoanele eligibile într-o unitate de bază a administrației publice locale depinde de o durată a rezidenței minimă pe teritoriul acestei unități.
   Alineatul (1) nu aduce atingere nici unei dispoziții de drept intern deja în vigoare la data adoptării prezentei directive care condiționează exercitarea dreptului de a alege și de a fi ales pentru orice alegător sau persoană eligibilă de o durată a rezidenței minimă în partea statului membru de care ține unitatea de bază a administrației publice locale.
   Articolul 5
   (1)   Statele membre de reședință pot dispune ca oricare cetățean al Uniunii care, prin efectul unei hotărâri judecătorești individuale în materie civilă sau al unei hotărâri judecătorești penale, este decăzut din dreptul de a fi ales în temeiul dreptului din statul membru de origine, să fie exclus de la exercitarea acestui drept în perioada alegerilor locale.
   (2)   Candidatura oricărui cetățean al Uniunii la alegerile locale în statul membru de reședință poate fi declarată respinsă dacă cetățeanul nu poate prezenta declarația prevăzută la articolul 9 alineatul (2) litera (a) sau adeverința prevăzută la articolul 9 alineatul (2) litera (b).
   (3)   Statele membre pot decide că numai propriii lor resortisanți sunt eligibili pentru funcțiile de șef, adjunct, supleant sau membru al colegiului director al executivului unei unități de bază a administrației publice locale, dacă aceste persoane sunt alese pentru a exercita aceste funcții pe durata mandatului.
   Statele membre pot dispune, de asemenea, ca exercitarea cu titlu provizoriu și interimar a funcțiilor de șef, adjunct sau supleant sau membru al colegiului director al executivului unei unități de bază a administrației publice locale să poată fi rezervată propriilor resortisanți.
   Dispozițiile pe care le pot adopta statele membre pentru a garanta că funcțiile menționate la primul paragraf și funcțiile interimare menționate la al doilea paragraf nu pot fi exercitate decât de propriii lor resortisanți respectă tratatul și principiile generale de drept și sunt adecvate, necesare și proporționale cu obiectivele vizate.
   (4)   Statele membre pot dispune, de asemenea, ca cetățenii Uniunii aleși membri ai unui organ reprezentativ să nu poată participa la desemnarea alegătorilor unei adunări parlamentare, nici la alegerea membrilor acestei adunări.
   Articolul 6
   (1)   Persoanele eligibile menționate la articolul 3 se supun condițiilor de incompatibilitate care se aplică, în conformitate cu legislația statului membru de reședință, resortisanților acestui stat.
   (2)   Statele membre pot prevedea că deținerea calității de ales local în statul membru de reședință este, de asemenea, incompatibilă cu funcțiile exercitate în alte state membre similare cu cele care dau naștere unei incompatibilități în statul membru de reședință.
   CAPITOLUL II
   Exercitarea dreptului de a alege și de a fi ales
   Articolul 7
   (1)   Alegătorul menționat la articolul 3 își exercită dreptul de a alege în statul membru de reședință dacă și-a manifestat voința în acest sens.
   (2)   Dacă votul este obligatoriu în statul membru de reședință, această obligație este aplicabilă și alegătorilor menționați la articolul 3 care s-au înscris pe lista electorală.
   (3)   Statele membre în care votul nu este obligatoriu pot prevedea o înscriere din oficiu pe lista electorală a alegătorilor menționați la articolul 3.
   Articolul 8
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a permite alegătorului menționat la articolul 3 să fie înscris pe lista electorală în timp util înaintea scrutinului.
   (2)   Pentru a fi înscris pe lista electorală, alegătorul menționat la articolul 3 are obligația de a aduce aceleași dovezi ca un alegător resortisant în această țară.
   De asemenea, statul membru de reședință poate impune ca alegătorul menționat la articolul 3 să prezinte un document de identitate valabil și o declarație oficială care să precizeze cetățenia și adresele acestuia în statul membru de reședință.
   (3)   Alegătorul menționat la articolul 3 care figurează pe o listă electorală rămâne înscris pe această listă, în aceleași condiții ca și alegătorul care sunt resortisanți, până la radierea sa din oficiu, pentru că nu mai îndeplinește condițiile necesare pentru a vota.
   Alegătorii care au fost înscriși pe o listă electorală la cererea lor, pot fi, de asemenea, radiați de pe această listă la cerere.
   În cazul mutării reședinței într-o altă comunitate locală de bază din același stat membru, acest alegător este înscris pe lista electorală a acestei unități în aceleași condiții ca un alegător resortisant.
   Articolul 9
   (1)   În momentul depunerii declarației de candidatură, fiecare persoană eligibilă menționată la articolul 3 are obligația de a aduce aceleași dovezi ca și un candidat resortisant. Statul membru de reședință poate impune ca el să prezinte o declarație oficială precizându-și cetățenia și adresa din statul membru de reședință.
   (2)   De asemenea, statul membru de reședință poate impune ca persoana eligibilă menționată la articolul 3:

               (a)

               să precizeze, în declarația oficială menționată la alineatul (1), în momentul depunerii declarației de candidatură, că nu a fost decăzută din dreptul de a fi aleasă în statul membru de origine;

               (b)

               să prezinte, în caz de dubiu asupra conținutului declarației sale menționate la litera (a) sau dacă legislația unui stat membru impune acest lucru, înainte sau după scrutin, o adeverință din partea autorităților administrative competente din statul membru de origine care să certifice că aceasta nu este decăzută din dreptul de a fi aleasă în acest stat sau că autoritățile nu sunt la curent cu o asemenea decădere;

               (c)

               să prezinte un document de identitate valabil;

               (d)

               să precizeze în declarația oficială menționată la alineatul (1) că nu exercită nici una dintre funcțiile incompatibile menționate la articolul 6 alineatul (2);

               (e)

               să precizeze, după caz, ultima sa adresă din statul membru de origine.

         Articolul 10
   (1)   Statul membru de reședință informează în timp util persoana interesată cu privire la situația cererii sale de înscriere pe lista electorală sau la decizia privind acceptarea candidaturii sale.
   (2)   În caz de neînscriere pe lista electorală, de refuz al înscrierii pe lista electorală sau de respingere a candidaturii, persoana interesată poate introduce acțiunile prevăzute de legislația statului membru de reședință, valabile, în cazuri similare, pentru alegătorii și persoanele eligibile care sunt resortisanți ai acestui stat.
   Articolul 11
   Statul membru de reședință informează, în timp util și în forma adecvată, alegătorii și persoanele eligibile menționate la articolul 3, despre condițiile și normele de exercitare a dreptului de a alege și de a fi ales în acest stat.
   CAPITOLUL III
   Dispoziții derogatorii și tranzitorii
   Articolul 12
   (1)   În cazul în care într-un stat membru, la 1 ianuarie 1996, proporția cetățenilor Uniunii care au reședința în acest stat membru fără a avea cetățenia acestui stat și care au atins vârsta de vot depășește 20 % din totalul cetățenilor Uniunii cu vârstă de vot care au reședință în acest stat, statul membru respectiv poate, prin derogare de la prezenta directivă:

               (a)

               rezerva dreptul de a alege alegătorilor menționați la articolul 3 care au reședința în acest stat membru pe o durată minimă care nu poate depăși durata unui mandat al adunării reprezentative locale;

               (b)

               rezerva dreptul de a fi ales persoanelor eligibile menționate la articolul 3 care au reședința în acest stat membru de o perioadă minimă care nu poate depăși durată a două mandate ale adunării reprezentative locale și

               (c)

               lua măsurile adecvate în materie de alcătuire a listelor de candidați, vizând, cu precădere, facilitarea integrării cetățenilor Uniunii care sunt resortisanți ai unui alt stat membru.

         (2)   Regatul Belgiei poate, prin derogare de la prezenta directivă, să aplice alineatul (1) litera (a) pentru un număr limitat de comune a căror listă o comunică cel puțin cu un an înaintea scrutinului comunal pentru care se prevede că se va face uz de derogare.
   (3)   În cazul în care, la 1 ianuarie 1996, legislația unui stat membru dispune ca resortisanții unui stat membru care au reședința într-un alt stat membru să aibă drept de a alege pentru parlamentul național al acestui stat și să poată fi înscriși pe listele electorale exact în aceleași condiții ca alegătorii resortisanți ai statului respectiv, primul stat membru poate, prin derogare de la prezenta directivă, să nu aplice acestor resortisanți articolele 6 la 11.
   (4)   Până la 31 decembrie 1998 și ulterior la fiecare șase ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport în care verifică continuitatea motivelor care justifică acordarea, pentru statele membre implicate, a unei derogări în conformitate cu articolul 8b alineatul (1) din tratat și propune, după caz, să se procedeze la adaptările adecvate. Statele membre care adoptă dispozițiile derogatorii, în conformitate cu alineatele (1) și (2), furnizează Comisiei informațiile necesare în acest sens.
   CAPITOLUL IV
   Dispoziții finale
   Articolul 13
   Comisia întocmește un raport către Parlamentul European și Consiliu privind aplicarea prezentei directive, inclusiv cu privire la evoluția electoratului survenită de la intrarea acestuia în vigoare, într-o perioadă de un an de la derularea în toate statele membre a alegerilor locale organizate pe baza dispozițiilor precedente și propune, după caz, adaptările corespunzătoare.
   Articolul 14
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 1 ianuarie 1996. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 15
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 16
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 19 decembrie 1994.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. KINKEL

      (1)  JO C 323, 21.11.1994.

      (2)  Avizul emis pe 14 septembrie 1994 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  Avizul emis pe 28 septembrie 1994 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).
   ANEXĂ
   În sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) din prezenta directivă, prin „unitate de bază a administrației publice locale” se înțelege:

      pentru Danemarca:

   amtskommune, Koøbenhavns kommune, Frederiksberg kommune, primærkommune,

      pentru Belgia:

   commune/gemeente/Gemeinde,

      pentru Germania:

   kreisfreie Stadt bzw. Stadtkreis; Kreis;
   Gemeinde, Bezirk in der Freien und Hansestadt Hamburg und im Land Berlin;
   Stadtgemeinde Bremen in der Freien Hansestadt Bremen,
   Stadt-, Gemeinde-, oder Ortsbezirke bzw. Ortschaften,

      pentru Grecia:

   κοινότης;
   δήμος;

      pentru Spania:

   municipio,
   entidad de ámbito territorial inferior al municipal,

      pentru Franța:

   commune,
   arrondissement dans les villes déterminées par la législation interne, section de commune

      pentru Irlanda:

   country, county borough
   borough, urban district, town,

      pentru Italia:

   comune,
   circoscrizione,

      pentru Luxemburg:

   commune,

      pentru Țările de Jos:

   gemeente,
   deelgemeente

      pentru Portugalia:

   município,
   freguesia,

      pentru Regatul Unit:

   counties in England; counties, county boroughs and communities in Wales: regions and Islands in Scotland; districts in England, Scotland and Northern Ireland; London boroughs; parishes in England; the City of London in relation to ward elections for common councilmen.


title: Directiva Consiliului din 19 decembrie 1977 de modificare a Directivelor 66/400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 68/193/CEE, 69/208/CEE, 70/458/CEE și 70/457/CEE privind comercializarea semințelor de sfeclă, a semințelor de plante furajere, a semințelor de cereale, a materialelor de înmulțire vegetativă a viței-de-vie, a semințelor de plante oleaginoase și textile, a semințelor de legume și catalogul comun al soiurilor agricole

text:
               03/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               293

         31978L0055

               L 016/23

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 19 decembrie 1977
   de modificare a Directivelor 66/400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 68/193/CEE, 69/208/CEE, 70/458/CEE și 70/457/CEE privind comercializarea semințelor de sfeclă, a semințelor de plante furajere, a semințelor de cereale, a materialelor de înmulțire vegetativă a viței-de-vie, a semințelor de plante oleaginoase și textile, a semințelor de legume și catalogul comun al soiurilor agricole
   (78/55/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 43 și 100,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât, din motivele prezentate mai jos, trebuie modificate anumite directive privind comercializarea semințelor și a materialelor de înmulțire;
   întrucât dispozițiile acestor directive referitoare la marcarea semințelor și a materialelor de înmulțire aplicabile la ora actuală nu țin cont de progresul realizat în domeniul modalităților de etichetare și trebuie, prin urmare, să fie adaptate;
   întrucât la unele directive, și pe baza unei proceduri accelerate, trebuie adaptate listele de specii, în ceea ce privește denumirile și hibrizii care rezultă din încrucișarea speciilor;
   întrucât semințele prevăzute pentru certificare în categoria de semințe certificate trebuie să provină în principiu din semințe de bază; întrucât directivele menționate anterior permit totuși prin derogare, în cazul unor specii, ca semințele să fie certificate ca semințe certificate, dacă acestea provin din semințe de prebază examinate în mod oficial; întrucât, pentru unele specii, această facultate nu pare a fi suficientă, în special pentru speciile pentru care este autorizată certificarea în categoria de semințe de bază din generația a doua; întrucât, din acest motiv trebuie extinsă această facultate, dacă se asigură garanțiile necesare;
   întrucât experiența acumulată în privința aprovizionării cu semințe de in pentru fibre arată că trebuie admisă, pentru o perioadă suplimentară de patru ani, categoria „semințe certificate din a treia generație”; întrucât acest termen trebuie, de asemenea, să permită statelor membre să adopte toate măsurile necesare în vederea asigurării în viitorul apropiat a unei aprovizionări suficiente cu semințe de in pentru fibre din categoriile „semințe certificate din prima generație” și „semințe certificate din a doua generație”;
   întrucât Directiva 70/457/CEE a Consiliului din 29 septembrie 1970 privind catalogul comun al soiurilor de materiale de înmulțire agricole (3), modificată ultima dată de Directiva 73/438/CEE (4) și Directiva 70/458/CEE a Consiliului din 29 septembrie 1970 privind comercializarea semințelor de legume (5), modificată ultima dată de Directiva 76/307/CEE (6) , prevăd că începând cu data de 1 iulie 1977, echivalarea examinărilor oficiale ale soiurilor și a controalelor pentru selecția conservativă a soiurilor efectuate în țările terțe nu mai poate fi recunoscută la nivel național de către statele membre; întrucât Directiva 70/458/CEE prevede că începând cu data de 1 iulie 1977 echivalarea semințelor produse în țările terțe nu mai poate fi recunoscută la nivel național de către statele membre;
   întrucât este totuși probabil ca examinările cu privire la acordarea acestor echivalări pe bază comunitară să nu se fi încheiat înainte de datele menționate anterior, în toate cazurile în care a fost acordat dreptul de echivalare pe plan național; întrucât, printr-o procedură accelerată trebuie să se poată decide o eventuală prelungire a acestor termene în unele cazuri, astfel încât să nu se perturbe relațiile comerciale tradiționale,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 66/400/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de sfeclă (7), modificată ultima dată de Directiva 76/331/CEE (8), se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 11
               (1)   Statele membre dispun ca ambalajele semințelor de bază și ale semințelor certificate, în măsura în care semințele din această ultimă categorie nu se prezintă sub forma de ambalaje mici tip CEE:

                           (a)

                           să fie prevăzute, la exterior, cu o etichetă oficială care nu a mai fost utilizată anterior, conformă condițiilor stabilite în anexa III partea A și ale cărei indicații sunt redactate într-una din limbile oficiale ale Comunității. Culoarea etichetei este: albă pentru semințele de bază, albastră pentru semințele certificate. Atunci când eticheta este prevăzută cu un orificiu, fixarea acesteia este asigurată în toate cazurile de un sigiliu oficial. Dacă în cazul prevăzut la articolul 4 litera (a), semințele de bază nu îndeplinesc condițiile stabilite la anexa I cu privire la facultatea germinativă, acest lucru se menționează pe etichetă. Utilizarea etichetelor adezive oficiale este autorizată. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, se poate autoriza aplicarea pe ambalaj, sub control oficial, a indicațiilor obligatorii, într-un mod rezistent la ștergere și în funcție de modelul etichetei;

                           (b)

                           să conțină un prospect oficial de culoarea etichetei, care să cuprindă cel puțin indicațiile prevăzute pentru etichetă în anexa III partea A I punctele 3, 4, 5, 10 și 11; prospectul este astfel constituit încât să nu poată fi confundat cu eticheta oficială prevăzută la litera (a). Dacă informațiile respective sunt înscrise pe ambalaj și nu pot fi șterse sau dacă, în conformitate cu litera (a) s-a folosit fie o etichetă adezivă, fie o etichetă fabricată dintr-un material indeșirabil, prospectul nu mai este obligatoriu.

                     (2)   În cazul ambalajelor mici ale semințelor de bază, statele membre pot să dispună derogări de la prevederile alineatului 1, în măsura în care acestea poartă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)».”

               2.

               Articolul 11b se completează cu următoarele cuvinte „sau sub control oficial” după cuvintele „în mod oficial”.

               3.

               La articolul 14 alineatul 1 prima liniuță, cuvintele „a fost marcat și închis în mod oficial” se înlocuiesc cu „a fost marcat și închis în mod oficial sau sub control oficial”.

               4.

               Anexa III partea A I se completează cu următorul punct:
               12.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

         Articolul 2
   Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (9), modificată ultima dată de Directiva 75/444/CEE (10), se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se completează cu următoarele alineate:
               „(1a)   Modificările care trebuie aduse în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice la lista de specii menționate la alineatul 1 partea A, privind denumirile și hibrizii care provin din încrucișarea speciilor prevăzute de prezenta directivă, sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
               (1b)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, statele membre pot fi autorizate să permită, prin derogare de la prevederile alineatului 1punctul C litera (a), certificarea ca semințe certificate a semințelor speciilor autogame sau apomictice, care au fost prezentate la certificare ca semințe de bază și care au fost obținute direct din semințe dintr-o generație anterioară semințelor de bază, care nu a fost examinată în mod oficial. Această dispoziție nu se aplică semințelor de hibrizi. Certificarea ca semințe certificate nu poate fi efectuată decât dacă ea a fost cerută de solicitantul certificării, în acord cu producătorul semințelor și dacă, în cadrul unui control ulterior, pe baza unor probe prelevate în mod oficial și efectuat cel târziu în perioada de vegetație a culturilor pentru producția semințelor care constituiau obiectul cererii, s-a constatat că semințele din generația anterioară au îndeplinit exigențele stabilite pentru semințele de bază, în ceea ce privește identitatea și puritatea soiului. În acest caz, producătorul declară, cu ocazia prelevării probei, suprafața totală de producție a semințelor din generația anterioară. Aceste condiții pot fi modificate în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
               Statele membre dispun ca etichetele oficiale ale semințelor comercializate prin aplicarea autorizării prevăzute la primul paragraf, să cuprindă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)»; pe lângă aceasta, statele membre pot dispune, în acest caz, ca etichetele oficiale să menționeze, de asemenea: «destinate exclusiv reproducerii».”

               (2)

               Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 10
               (1)   Statele membre dispun ca ambalajele semințelor de bază, ale semințelor certificate și ale semințelor comerciale, în cazul în care semințele din aceste ultime două categorii nu se prezintă sub forma de ambalaje mici tip CEE B:

                           (a)

                           să fie prevăzute, la exterior, cu o etichetă oficială care nu a mai fost utilizată anterior, conformă condițiilor stabilite în anexa IV partea A și ale cărei indicații sunt redactate într-una din limbile oficiale ale Comunității. Culoarea etichetei este: albă pentru semințele de bază, albastră pentru semințele certificate din prima generație, obținute din semințe de bază, roșie pentru semințele certificate din generațiile următoare, obținute din semințe de bază și maro pentru semințele comerciale. Atunci când eticheta este prevăzută cu un orificiu, fixarea sa este asigurată în toate cazurile de un sigiliu oficial. Dacă în cazul prevăzut la articolul 4 litera (a), semințele de bază nu îndeplinesc condițiile stabilite la anexa I cu privire la facultatea germinativă, acest lucru se menționează pe etichetă. Utilizarea etichetelor adezive oficiale este autorizată. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, se poate autoriza aplicarea pe ambalaj, sub control oficial, a indicațiilor obligatorii, într-un mod rezistent la ștergere și în funcție de modelul etichetei;

                           (b)

                           să conțină un prospect oficial de culoarea etichetei, care să cuprindă cel puțin indicațiile prevăzute pentru etichetă în anexa IV partea A I litera (a) punctele 3, 4, și 5 și pentru semințele comerciale la litera (b) punctele 2, 4 și 5. Prospectul este astfel constituit încât să nu poată fi confundat cu eticheta oficială prevăzută la litera (a). Dacă informațiile respective sunt înscrise pe ambalaj și nu pot fi șterse sau dacă, în conformitate cu litera (a), s-a folosit fie o etichetă adezivă, fie o etichetă fabricată dintr-un material indeșirabil, prospectul nu mai este obligatoriu.

                     (2)   În cazul ambalajelor mici ale semințelor de bază, statele membre pot să dispună derogări de la prevederile alineatului 1, în măsura în care acestea poartă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)».”

               3.

               Articolul 10b se completează cu următoarele cuvinte:
               „sau sub control oficial” după cuvintele „în mod oficial”.

               4.

               La articolul 14 alineatul 1 prima și a doua liniuță, cuvintele „a fost marcat și închis în mod oficial” se înlocuiesc cu „a fost marcat și închis în mod oficial sau sub control oficial”.

               5.

               Anexa IV partea A I litera (a) se completează cu următorul punct:
               12.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

               6.

               Anexa IV partea A I litera (b) se completează cu următorul punct:
               9.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

               7.

               Anexa IV partea A I litera (c) se completează cu următorul punct:
               7.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

         Articolul 3
   Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (11), modificată ultima dată de Directiva 75/444/CEE, se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se completează cu următoarele alineate:
               „(1a)   Modificările care trebuie aduse, în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice, la lista de specii prevăzută la alineatul 1 partea A, privind denumirile și hibrizii care provin din încrucișarea speciilor prevăzute de prezenta directivă, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
               (1b)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, statele membre pot fi autorizate să permită, prin derogare de la prevederile alineatului 1punctul F litera (a) sau punctul G litera (a), certificarea în calitatea de semințe certificate din prima generație sau în calitatea de semințe certificate din a doua generație, a semințelor speciilor autogame, care au fost prezentate la certificare în calitate de semințe de bază și care au fost obținute direct din semințe dintr-o generație anterioară semințelor de bază, care nu a fost examinată în mod oficial. Această dispoziție nu se aplică semințelor de hibrizi. Certificarea în calitatea de semințe certificate nu poate fi efectuată, decât dacă aceasta a fost cerută de solicitantul certificării, în acord cu producătorul semințelor și dacă în cadrul unui control ulterior pe baza unor probe prelevate în mod oficial și efectuat cel târziu în perioada de vegetație a culturilor pentru producția semințelor care constituiau obiectul cererii, s-a constatat că semințele din generația anterioară au îndeplinit exigențele stabilite pentru semințele de bază, în ceea ce privește identitatea și puritatea soiului. În acest caz, producătorul declară cu ocazia prelevării eșantionului, suprafața totală de producție a semințelor din generația anterioară. Aceste condiții pot fi modificate în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 21.
               Statele membre dispun ca în vederea punerii în aplicare a autorizării prevăzute la primul paragraf, etichetele oficiale ale semințelor comerciale să cuprindă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)»; pe lângă aceasta, statele membre pot dispune ca pe etichetele oficiale să se menționeze de asemenea «destinate exclusiv reproducerii».”

               2.

               Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 10
               (1)   Statele membre dispun ca ambalajele semințelor de bază și ale semințelor certificate de orice tip:

                           (a)

                           să fie prevăzute, la exterior, cu o etichetă oficială care nu a mai fost utilizată anterior, conformă condițiilor stabilite în anexa IV partea A și ale cărei indicații sunt redactate într-una din limbile oficiale ale Comunității. Culoarea etichetei este: albă pentru semințele de bază, albastră pentru semințele certificate și semințele certificate din prima generație, roșie pentru semințele certificate din a doua generație. Atunci când eticheta este prevăzută cu un orificiu, fixarea sa este asigurată în toate cazurile de un sigiliu oficial. Dacă în cazul prevăzut la articolul 4 alineatul 1 litera (a) și alineatul 2, semințele de bază nu îndeplinesc condițiile stabilite la anexa I cu privire la facultatea germinativă, acest lucru se menționează pe etichetă. Utilizarea etichetelor adezive oficiale este autorizată. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, se poate autoriza aplicarea pe ambalaj, sub control oficial, a indicațiilor obligatorii, într-un mod rezistent la ștergere și în funcție de modelul etichetei;

                           (b)

                           să conțină un prospect oficial de culoarea etichetei, care să cuprindă cel puțin indicațiile prevăzute pentru etichetă în anexa IV partea A litera (a) punctele 3, 4 și 5. Prospectul este astfel constituit încât să nu poată fi confundat cu eticheta oficială prevăzută la litera (a). Dacă informațiile respective sunt înscrise pe ambalaj și nu pot fi șterse sau dacă, în conformitate cu litera (a) s-a folosit fie o etichetă adezivă, fie o etichetă fabricată dintr-un material indeșirabil, prospectul nu mai este obligatoriu.

                     (2)   În cazul ambalajelor mici, statele membre pot să dispună derogări de la prevederile alineatului 1, în măsura în care acestea poartă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)».
               (3)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, statele membre pot fi autorizate să mențină în vigoare până la 31 iunie 1980 dispozițiile care permit comercializarea semințelor de cereale, pe ambalajele cărora indicațiile prescrise sunt menționate altfel decât se prevede la alineatul 1 litera (a) teza a șasea.”

               3.

               La articolul 14 alineatul 1, cuvintele „a fost marcat și închis în mod oficial” se înlocuiesc cu „a fost marcat și închis în mod oficial sau sub control oficial”.

               4.

               Anexa IV partea A litera (a) se completează cu următorul punct:
               10.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

               5.

               Anexa IV partea A litera (b) se completează cu următorul punct:
               7.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

         Articolul 4
   Articolul 10 din Directiva 68/193/CEE a Consiliului din 9 aprilie 1968 privind comercializarea materialelor de reproducere vegetativă a viței-de-vie (12), modificată ultima dată de Directiva 74/648/CEE (13), se completează cu următorul alineat:

      „(1a)   Totuși, statele membre pot admite ca 10 ambalaje sau mănunchiuri de butași altoiți sau 5 ambalaje de mănunchiuri de butași nealtoiți cu aceleași caracteristici, să fie marcați cu o singură etichetă, în conformitate cu anexa IV. În acest caz, ambalajele sau mănunchiurile sunt astfel legate împreună, încât cu ocazia desfacerii lor, legătura să se deterioreze și să nu mai poată fi fixată la loc. Fixarea etichetei este asigurată de legătura respectivă. Nu se autorizează refacerea legăturii.”

   Articolul 5
   Directiva 69/208/CEE a Consiliului din 30 iunie 1969 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și textile (14), modificată ultima dată de Directiva 75/444/CEE, se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se completează cu următoarele alineate:
               „(1a)   Modificările care trebuie aduse în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice listei speciilor stipulate la alineatul 1 partea A, privind denumirile și hibrizii care provin din încrucișarea speciilor prevăzute de prezenta directivă, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20.
               (1b)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20, statele membre pot fi autorizate să permită, prin derogare de la prevederile alineatului 1 punctul D litera (a) sau punctul E litera (a), certificarea în calitatea de semințe certificate din prima generație sau în calitatea de semințe certificate din a doua generație a semințelor speciilor autogame, care au fost prezentate la certificare în calitate de semințe de bază și care au fost obținute direct din semințe dintr-o generație anterioară semințelor de bază, care nu a fost examinată în mod oficial. Această dispoziție nu se aplică semințelor de hibrizi. Certificarea în calitatea de semințe certificate nu poate fi efectuată decât dacă aceasta a fost cerută de solicitantul certificării, în acord cu producătorul semințelor și dacă în cadrul unui control ulterior pe baza unor probe prelevate în mod oficial și efectuat cel târziu în perioada de vegetație a culturilor pentru producția semințelor care constituiau obiectul cererii, s-a constatat că semințele din generația anterioară au îndeplinit exigențele stabilite pentru semințele de bază, în ceea ce privește identitatea și puritatea soiului. În acest caz, producătorul declară cu ocazia prelevării eșantionului, suprafața totală de producție a semințelor din generația anterioară. Aceste condiții pot fi modificate în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20.
               Statele membre dispun ca în vederea punerii în aplicare a autorizării prevăzute la primul paragraf, etichetele oficiale ale semințelor comerciale să cuprindă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)»; pe lângă aceasta, statele membre pot dispune ca pe etichetele oficiale să se menționeze de asemenea «destinate exclusiv reproducerii».”

               2.

               La articolul 2 alineatul 2 litera (c) data de 30 iunie 1978 se înlocuiește cu 30 iunie 1982.

               3.

               La articolul 10, alineatele 1 și 2 se înlocuiesc cu următoarele alineate:
               „(1)   Statele membre dispun ca ambalajele semințelor de bază, ale semințelor certificate de orice tip și ale semințelor comerciale:

                           (a)

                           să fie prevăzute, la exterior, cu o etichetă oficială care nu a mai fost utilizată anterior, conformă condițiilor stabilite la anexa III partea A și ale cărei indicații sunt redactate într-una din limbile oficiale ale Comunității. Culoarea etichetei este: albă pentru semințele de bază, albastră pentru semințele certificate din prima generație care au fost obținute din semințe de bază, roșie pentru semințele certificate obținute din generațiile următoare și maro pentru semințele comerciale. Atunci când eticheta este prevăzută cu un orificiu, fixarea acesteia este asigurată în toate cazurile de un sigiliu oficial. Dacă în cazul prevăzut la articolul 4 litera (a), semințele de bază nu îndeplinesc condițiile stabilite la anexa I cu privire la facultatea germinativă, acest lucru se menționează pe etichetă. Utilizarea etichetelor adezive oficiale este autorizată. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 20, se poate autoriza aplicarea pe ambalaj, sub control oficial, a indicațiilor obligatorii, într-un mod rezistent la ștergere și în funcție de modelul etichetei;

                           (b)

                           să conțină un prospect oficial de culoarea etichetei, care să cuprindă cel puțin indicațiile prevăzute pentru etichetă în anexa IV partea A litera (a) punctele 4, 5 și 6, iar pentru semințele comerciale la litera (b) punctele 2, 5 și 6. Prospectul este astfel constituit încât să nu poată fi confundat cu eticheta oficială prevăzută la litera (a). Dacă informațiile respective sunt înscrise pe ambalaj și nu pot fi șterse sau dacă în conformitate cu litera (a) s-a folosit fie o etichetă adezivă, fie o etichetă fabricată dintr-un material indeșirabil, prospectul nu mai este obligatoriu.

                     (2)   În cazul ambalajelor mici, statele membre pot să dispună derogări de la prevederile alineatului 1, în măsura în care acestea poartă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)».”

               4.

               La articolul 13 alineatul 1, cuvintele „a fost marcat și închis în mod oficial” se înlocuiesc cu „a fost marcat și închis în mod oficial sau sub control oficial”.

               5.

               Anexa IV partea A litera (a) se completează cu următorul punct:
               11.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

               6.

               Anexa IV partea A litera (b) se completează cu următorul punct:
               10.   În cazul în care cel puțin germinarea a fost supusă unei noi analize, pot fi menționate cuvintele «reanalizat … (luna și anul)» precum și serviciul responsabil pentru această repetare a analizei. Indicațiile respective pot fi furnizate pe o vinietă adezivă oficială, aplicată pe eticheta oficială.”

         Articolul 6
   Articolul 21 alineatul 2 din Directiva 70/457/CEE se completează cu următoarea teză:

      „În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23, această perioadă poate fi prelungită pentru țările terțe, în cazul în care informațiile disponibile nu permit o constatare pe baza alineatul 1 și pe întreaga perioadă în care acestea nu permit constatarea respectivă.”

   Articolul 7
   Directiva 70/458/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se completează cu următoarele alineate:
               „(1a)   Modificările care trebuie aduse în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice la lista de specii prevăzută la alineatul 1 partea A, privind denumirile și hibrizii care provin din încrucișarea speciilor prevăzute de prezenta directivă, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 40.
               (1b)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 40 statele membre pot fi autorizate să permită, prin derogare de la prevederile alineatului 1 punctul C litera (a), certificarea în calitatea de semințe certificate, a semințelor speciilor autogame, care au fost prezentate la certificare în calitate de semințe de bază și care au fost obținute direct din semințe dintr-o generație anterioară semințelor de bază, care nu a fost examinată în mod oficial. Această dispoziție nu se aplică semințelor hibride. Certificarea în calitatea de semințe certificate nu poate fi efectuată, decât dacă aceasta a fost cerută de solicitantul certificării, în acord cu producătorul semințelor și dacă în cadrul unui control ulterior pe baza unor probe prelevate în mod oficial și efectuat cel târziu în perioada de vegetație a culturilor pentru producția semințelor care constituiau obiectul cererii, s-a constatat că semințele din generația anterioară au îndeplinit exigențele stabilite pentru semințele de bază, în ceea ce privește identitatea și puritatea soiului. În acest caz, producătorul declară cu ocazia prelevării eșantionului, suprafața totală de producție a semințelor din generația anterioară. Aceste condiții pot fi modificate în urma evoluției cunoștințelor științifice sau tehnice, pe baza procedurii stabilite la articolul 40.
               Statele membre dispun ca în vederea punerii în aplicare a autorizării prevăzute la primul paragraf, etichetele oficiale ale semințelor comerciale să cuprindă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)»; pe lângă aceasta, statele membre pot dispune ca pe etichetele oficiale să se menționeze de asemenea «destinate exclusiv reproducerii».”

               2.

               La articolul 26, alineatul 1 se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Statele membre dispun ca ambalajele semințelor de bază și ale semințelor certificate, în cazul în care semințele din aceste ultime două categorii nu se prezintă sub forma de ambalaje mici:

                           (a)

                           să fie prevăzute, la exterior, cu o etichetă oficială care nu a mai fost utilizată anterior, conformă condițiilor stabilite la anexa IV partea A și ale cărei indicații sunt redactate într-una din limbile oficiale ale Comunității. Culoarea etichetei este: albă pentru semințele de bază, albastră pentru semințele certificate. Atunci când eticheta este prevăzută cu un orificiu, fixarea acesteia este asigurată în toate cazurile de un sigiliu oficial. Dacă în cazul prevăzut la articolul 21 semințele de bază nu îndeplinesc condițiile stabilite la anexa I cu privire la facultatea germinativă, acest lucru se menționează pe etichetă. Utilizarea etichetelor adezive oficiale este autorizată. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 40, se poate autoriza aplicarea pe ambalaj, sub control oficial, a indicațiilor obligatorii, într-un mod rezistent la ștergere și în funcție de modelul etichetei;

                           (b)

                           să conțină un prospect oficial de culoarea etichetei, care să cuprindă cel puțin indicațiile prevăzute pentru etichetă în anexa IV partea A litera (a) punctele 4, 5, 6 și 7. Prospectul este astfel constituit încât să nu poată fi confundat cu eticheta oficială prevăzută la litera (a). Dacă informațiile respective sunt înscrise pe ambalaj și nu pot fi șterse sau dacă în conformitate cu litera (a), eticheta se găsește în interiorul ambalajului transparent sau dacă s-a folosit o etichetă adezivă sau o etichetă fabricată dintr-un material indeșirabil, prospectul nu este obligatoriu.”

               3.

               Articolul 26 se completează cu următorul alineat:
               „(1a)   În cazul ambalajelor mici ale semințelor de bază, statele membre pot să dispună derogări de la prevederile alineatului 1, în măsura în care acestea poartă mențiunea: «comercializare admisă exclusiv în … (statul membru în cauză)».”

               4.

               La articolul 30 alineatul 1, cuvintele „a fost marcat și închis în mod oficial” se înlocuiesc cu „a fost marcat și închis în mod oficial sau sub control oficial”.

               5.

               Articolul 32 alineatul 2 se completează cu următoarea teză:
               „În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 40, această perioadă poate fi prelungită pentru țările terțe, în cazul în care informațiile disponibile nu permit o constatare pe baza alineatului 1 și pe întreaga perioadă pe care acestea nu permit o asemenea constatare.”

         Articolul 8
   Statele membre iau măsurile necesare pentru intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative pentru a se conforma:

               —

               dispozițiilor articolului 6 și articolului 7 punctul 5, până la 1 iulie 1977;

               —

               dispozițiilor articolului 5 punctul 2, până la 1 iulie 1978;

               —

               celorlalte dispoziții din prezenta directivă, până la 1 iulie 1979, cel târziu.

         Articolul 9
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 19 decembrie 1977.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. SIMONET

      (1)  JO C 183, 1.8.1977, p. 64.

      (2)  JO C 180, 28.7.1977, p. 29.

      (3)  JO L 225, 12.10.1970, p. 1.

      (4)  JO L 356, 27.12. 1973, p. 79.

      (5)  JO L 225, 12.10.1970, p. 7.

      (6)  JO 72, 18. 3.1976, p. 16.

      (7)  JO 125, 11.7.1966, p. 2290/66.

      (8)  JO L 83, 30.3.1976, p. 34.

      (9)  JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66.

      (10)  JO L 196, 26.7.1975, p. 6.

      (11)  JO 125, 11.7.1966, p. 2309/66.

      (12)  JO L 93, 17.4.1968, p. 15.

      (13)  JO L 352, 28.12.1974, p. 43.

      (14)  JO L 169, 10.7.1969, p. 3.