title: Directiva 2008/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de modificare a Directivei 2002/83/CE privind asigurarea directă de viață, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei

text:
               19.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 76/44

      DIRECTIVA 2008/19/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2008
   de modificare a Directivei 2002/83/CE privind asigurarea directă de viață, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2) și articolul 55,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2002/83/CE a Parlamentului European și al Consiliului (3) prevede că anumite măsuri urmează să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (2)

               Decizia 1999/468/CE a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE, care a introdus procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor care au un domeniu general de aplicare și care sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, printre altele, prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea actului cu noi elemente neesențiale.

               (3)

               În conformitate cu declarația Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei (5) cu privire la Decizia 2006/512/CE, pentru ca procedura de reglementare cu control să se aplice actelor adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat care sunt deja în vigoare, acestea trebuie să fie adaptate în conformitate cu procedurile aplicabile.

               (4)

               Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 2002/83/CE, astfel încât să se țină seama de evoluțiile tehnice din sectorul asigurărilor și din cadrul piețelor financiare și să se asigure aplicarea uniformă a directivei respective. Aceste măsuri vizează, în special, adaptarea elementelor admise să constituie marja de solvabilitate; extinderea listei formelor juridice; modificarea listei claselor de asigurare sau adaptarea terminologiei utilizate în această listă; clarificarea sau adaptarea elementelor componente ale marjei de solvabilitate; modificarea listei activelor acceptabile drept acoperire pentru provizioanele tehnice și a normelor privind repartizarea investițiilor; modificarea flexibilității reglementărilor de armonizare, clarificarea definițiilor și realizarea adaptărilor tehnice necesare în raport cu stabilirea valorilor maxime aplicabile ratelor dobânzii. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivei 2002/83/CE, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (5)

               Prin urmare, Directiva 2002/83/CE ar trebui să fie modificată în consecință.

               (6)

               Deoarece modificările aduse Directivei 2002/83/CE prin prezenta directivă sunt de natură tehnică și se referă numai la procedura comitetului, acestea nu trebuie să fie transpuse de statele membre. Prin urmare, nu este necesar să se prevadă dispoziții în acest sens,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări
   Directiva 2002/83/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 64, formula introductivă se înlocuiește cu următorul text:
               „Următoarele adaptări tehnice, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 65 alineatul (2):”;

               2.

               Articolul 65 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.”;

                           (b)

                           alineatul (3) se elimină.

         Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. LENARČIČ

      (1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 45.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 14 noiembrie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 3 martie 2008.

      (3)  JO L 345, 19.12.2002, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/44/CE (JO L 247, 21.9.2007, p. 1).

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      (5)  JO C 255, 21.10.2006, p. 1.


title: Directiva Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere

text:
               07/Volumul 2

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               62

         31991L0439

               L 237/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

         DIRECTIVA CONSILIULUI
   din 29 iulie 1991
   privind permisele de conducere
   (91/439/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 75,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât, în sensul politicii comune de transport și pentru a contribui la îmbunătățirea siguranței traficului rutier, precum și pentru a facilita circulația persoanelor stabilite într-un alt stat membru decât cel în care au luat examenul pentru permis de conducere, este de dorit existența unui model comunitar pentru permisul de conducere național, fără nici o obligație de schimbare a permiselor;
   întrucât prima măsură în acest sens a fost luată în Directiva 80/1263/CEE, prima directivă a Consiliului privind introducerea unui permis de conducere comunitar din 4 decembrie 1980 (4), care stabilea un model comunitar pentru permisul național și recunoașterea reciprocă a permiselor naționale de către statele membre, precum și schimbarea permiselor de către posesorii care își schimbă domiciliul stabil sau locul de muncă dintr-un stat membru în altul; întrucât trebuie să se continue progresul înregistrat;
   întrucât se recomandă adaptarea modelului comunitar de permis național, stabilit de Directiva 80/1263/CEE, pentru a ține seama, inter alia, de armonizarea categoriilor și subcategoriilor de vehicule și pentru a face permisele mai ușor de înțeles atât în interiorul, cât și în exteriorul Comunității;
   întrucât, din motive de siguranță rutieră, se recomandă stabilirea condițiilor minime pentru emiterea unui permis de conducere;
   întrucât, în temeiul articolului 3 din Directiva 80/1263/CEE, adoptarea dispozițiilor finale care generalizează, în Comunitate, categoriile de vehicule menționate în acest articol ar trebui să se realizeze fără posibilitatea de derogare și la fel ar trebui să se procedeze și cu condițiile de legalizare a permiselor de conducere;
   întrucât ar trebui să se prevadă posibilitatea de subdivizare a categoriilor de vehicule menționate pentru a favoriza, în special, accesul treptat la conducerea acestor vehicule în interesul siguranței rutiere și pentru a ține seama de situațiile naționale existente;
   întrucât ar trebui adoptate dispoziții specifice pentru a facilita conducerea vehiculelor de către persoanele cu handicap fizic;
   întrucât, în temeiul articolului 10 din Directiva 80/1263/CEE, este necesară o armonizare mai detaliată a normelor pentru examenele și acordarea permiselor de conducere; întrucât, în acest scop, ar trebui să se definească cunoștințele teoretice, aptitudinile și cunoștințele practice referitoare la conducerea autovehiculelor, iar examenul pentru permis de conducere ar trebui să se bazeze pe noțiunile respective; întrucât se recomandă redefinirea normelor minime referitoare la aptitudinile fizice și psihice pentru conducerea acestor autovehicule;
   întrucât dispozițiile stabilite în articolul 8 din Directiva 80/1263/CEE, în special obligația de schimbare a permiselor de conducere în termen de un an de la schimbarea domiciliului stabil, constituie un obstacol pentru libera circulație a persoanelor; întrucât acest lucru este inadmisibil, având în vedere progresul realizat în direcția integrării europene;
   întrucât, în afară de aceasta, din motive de siguranță rutieră și de trafic, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea să aplice tuturor posesorilor de permis, care s-au stabilit pe teritoriul acestora, dispozițiile naționale privind retragerea, suspendarea și anularea permiselor de conducere,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre introduc un permis de conducere național pe baza modelului comunitar, descris în anexa I, conform dispozițiilor din prezenta directivă.
   (2)   Permisele de conducere emise de statele membre se recunosc reciproc.
   (3)   Dacă posesorul unui permis de conducere național valabil se stabilește într-un alt stat membru decât cel care a emis permisul, statul membru gazdă poate aplica posesorului de permis legislația națională în ceea ce privește termenul de valabilitate al permisului, controalele medicale și regimul de taxe și poate introduce, în permis, orice informații indispensabile administrației.
   Articolul 2
   (1)   Emblema de pe pagina 1 a modelului comunitar pentru permise de conducere conține semnul distinctiv al statului membru care emite permisul.
   (2)   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a evita riscul falsificării permisului de conducere.
   (3)   Statele membre pot, cu acordul Comisiei, să modifice modelul prezentat în anexa I, dacă acest lucru este necesar pentru prelucrarea pe calculator a permisului de conducere.
   Articolul 3
   (1)   Permisul de conducere prevăzut în articolul 1 autorizează conducerea vehiculelor din următoarele categorii:

                  Categoria A

                           —

                           motociclete cu sau fără ataș.

                  Categoria B

                           —

                           autovehicule cu greutatea maximă autorizată de maximum 3 500 kilograme și care au maximum opt locuri, în afară de locul conducătorului auto; autovehiculele din categoria respectivă se pot combina cu o remorcă cu o greutate maximă autorizată care nu depășește 750 kilograme;

                           —

                           combinațiile dintre un vehicul de remorcare din categoria B și o remorcă, dacă greutatea maximă autorizată a combinației nu depășește 3 500 kilograme și greutatea maximă autorizată a remorcii nu depășește greutatea descărcată a vehiculelor de remorcare.

                  Categoria B + E

                           —

                           combinația de vehicule alcătuită dintr-un vehicul de remorcare din categoria B și o remorcă, dacă această combinație nu intră în categoria B.

                  Categoria C

                           —

                           alte autovehicule decât cele din categoria D și a căror greutate maximă autorizată depășește 3 500 kilograme; autovehiculele din categoria respectivă se pot combina cu o remorcă cu o greutate maximă autorizată ce nu depășește 750 kilograme.

                  Categoria C + E

                           —

                           combinații de vehicule în care vehiculul de remorcare este din categoria C și remorca acestuia are o greutate maximă autorizată mai mare de 750 kilograme.

                  Categoria D

                           —

                           autovehiculele utilizate pentru transportul de persoane și care au mai mult de opt locuri, în afară de cel al conducătorului auto; autovehiculele din această categorie se pot combina cu o remorcă ce are greutatea maximă autorizată de cel mult 750 kilograme.

                  Categoria D + E

                           —

                           combinații de vehicule în care vehiculul de remorcare este din categoria D și remorca acestuia are o greutate maximă autorizată mai mare de 750 kilograme.

         (2)   În cadrul categoriilor A, B, B + E, C, C + E, D și D + E, se poate emite un permis de conducere special pentru conducerea vehiculelor din următoarele subcategorii:

                  Subcategoria A1

                           —

                           motorete cu o capacitate cu o capacitate de maximum 125 cm3 și o putere de maximum 11 kW.

                  Subcategoria B1

                           —

                           triciclete și cuadriciclete motorizate.

                  Subcategoria C1

                           —

                           alte autovehicule decât cele din categoria D, cu o greutate maximă autorizată mai mare de 3 500 kilograme, dar mai mică de 7 500 kilograme; autovehiculele din această categorie se pot combina cu o remorcă a cărei greutate maximă autorizată nu este mai mare de 750 kilograme.

                  Subcategoria C1 + E

                           —

                           combinație de vehicule în care vehiculul de remorcare este din categoria C1 și remorca acestuia are o greutate maximă autorizată mai mare de 750 kilograme, cu condiția ca greutatea maximă autorizată a combinației să nu depășească 12 000 kilograme și greutatea maximă autorizată a remorcii să nu depășească greutatea descărcată a vehiculului de remorcare.

                  Subcategoria D1

                           —

                           autovehicule utilizate pentru transportul de călători și care au mai mult de opt locuri în afară de locul conducătorului auto, dar nu mai mult de 16 locuri în afară de locul conducătorului auto; autovehiculele din această subcategorie se pot combina cu o remorcă cu greutatea maximă autorizată de cel mult 750 kilograme.

                  Subcategoria D1 + E

                           —

                           combinații de vehicule în care vehiculul de remorcare este din subcategoria D1 și remorca acestuia are o greutate maximă autorizată mai mare de 750 kilograme, cu condiția ca:

                                       —

                                       în primul rând, greutatea maximă autorizată a combinației astfel obținute să nu depășească 12 000 kilograme și greutatea maximă autorizată a remorcii să nu depășească greutatea descărcată a vehiculului de remorcare;

                                       —

                                       în al doilea rând, remorca să nu se folosească pentru transportul de persoane.

         (3)   În sensul prezentului articol:

               —

               „autovehicul” înseamnă un vehicul autopropulsat care se deplasează pe o șosea datorită energiei proprii și care nu este vehicul pe șine;

               —

               „tricicletă” și „cuadricicletă” înseamnă orice vehicul cu trei și, respectiv, patru roți din categoria B cu o viteză maximă proiectată mai mare de 50 km/h sau acționat de un motor cu ardere internă cu aprindere cu bujie, cu o capacitate cilindrică mai mare de 50 cm3 sau orice alt motor cu putere echivalentă. Greutatea descărcată a vehiculelor propulsate electric se calculează fără greutatea bateriei.
               Statele membre pot stabili norme pentru valori mai mici sau mai mari ale greutății descărcate, la fel pentru capacitatea cilindrică sau puterea maximă;

               —

               „motocicletă” reprezintă orice vehicul cu două roți cu o viteză maximă proiectată mai mare de 50 km/h, dacă este acționat de un motor cu ardere internă, cu o capacitate cilindrică mai mare de 50 cm3; o motocicletă combinată cu un ataș suportă același tratament ca acest vehicul;

               —

               „autovehicul” reprezintă orice vehicul acționat de motor, altul decât o motocicletă, care se utilizează de obicei pentru transportul rutier de călători sau mărfuri sau pentru tractarea, pe șosea, a vehiculelor utilizate pentru transportul de călători sau mărfuri. Acest termen include troleibuzele, adică vehiculele conectate la un conductor electric și care nu merg pe șine. Acesta nu include tractoarele agricole și forestiere;

               —

               „tractor agricol sau forestier” reprezintă orice autovehicul care se deplasează pe roți sau șine, care are cel puțin două osii, a cărui principală funcție este puterea de tracțiune, care este proiectat special pentru a trage, împinge sau a pune în funcțiune anumite unelte, mașini sau remorci utilizate în operații agricole sau forestiere și a cărui utilizare pentru transportul rutier de călători sau mărfuri sau pentru tractarea, pe șosea, a vehiculelor pentru transportul de călători sau mărfuri este doar o funcție secundară.

         (4)   Statele membre pot, după consultarea Comisiei, să reducă vitezele indicate în alineatul (3) a doua și a treia liniuță, cu condiția specificării noilor viteze în permisul de conducere.
   (5)   Pentru subcategoria A1, statele membre pot să impună norme restrictive suplimentare.
   (6)   Statele membre pot, cu acordul Comisiei, să excludă de la aplicarea prezentului articol anumite tipuri de autovehicule, cum sunt vehiculele speciale pentru persoanele cu handicap.
   Articolul 4
   (1)   Permisele de conducere precizează condițiile în care conducătorul auto este autorizat să conducă.
   (2)   Dacă, datorită unui handicap fizic, se autorizează conducerea numai pentru anumite categorii de vehicule sau pentru vehicule adaptate, se include proba de aptitudini și cunoștințe practice prevăzute la articolul 7 pentru vehiculul respectiv.
   Articolul 5
   (1)   Emiterea permiselor de conducere conform prezentului articol trebuie să respecte următoarele condiții:

               (a)

               permisele pentru categoriile C și D se emit numai conducătorilor auto care au deja dreptul să conducă vehicule din categoria B;

               (b)

               permisele pentru categoriile B + E, C + E, D + E se emit numai conducătorilor auto care au deja dreptul să conducă vehicule din categoriile B, C și, respectiv, D.

         (2)   Valabilitatea permiselor de conducere se stabilește după cum urmează:

               (a)

               permisele acordate pentru categoria C + E sau D + E sunt valabile pentru combinațiile de vehicule din categoria B + E;

               (b)

               permisele acordate pentru categoria C + E sunt valabile pentru categoria D + E, atât timp cât posesorii acestora au dreptul să conducă vehicule din categoria D.

         (3)   Statele membre pot să acorde pentru conducerea pe teritoriul acestora următoarele echivalări:

               (a)

               pentru tricicletele și cuadricicletele acționate de motor, un permis pentru categoria A sau A1;

               (b)

               pentru motorete, un permis pentru categoria B.

         (4)   Statele membre pot, după consultarea Comisiei, să autorizeze conducerea pe teritoriul acestora a:

               (a)

               vehiculelor din categoria D1 (maximum 16 locuri, în afară de locul conducătorului auto și greutatea maximă autorizată de 3 500 kilograme, fără includerea echipamentelor speciale proiectate pentru transportul călătorilor infirmi) de către posesorii, care au peste 21 de ani, ai unui permis de conducere din categoria B care a fost obținut cu cel puțin doi ani în urmă, cu condiția ca vehiculele să fie utilizate de organizații nonprofit în scopuri sociale și ca cei care le conduc să-și ofere serviciile în mod voluntar;

               (b)

               vehiculelor cu o greutate maximă autorizată mai mare de 3 500 kilograme de către posesorii care au peste 21 de ani, ai unui permis de conducere pentru categoria B care a fost obținut cu cel puțin doi ani înainte, cu condiția ca vehiculele să fie destinate utilizării, în principal, doar în stare fixă în scopuri de instructaj sau reacreativ și să fie utilizate de organizații nonprofit în scopuri sociale și ca vehiculele să fi fost modificate, astfel încât să nu fie posibilă utilizarea acestora nici pentru transportul a mai mult de nouă persoane, nici pentru transportul altor mărfuri, decât cele strict necesare scopului acestora.

         Articolul 6
   (1)   Vârsta minimă pentru emiterea permiselor de conducere este după cum urmează:

               (a)

               16 ani:

                           —

                           pentru subcategoria A1;

                           —

                           pentru subcategoria B1;

               (b)

               18 ani:

                           —

                           pentru categoria A; totuși, pentru accesul la conducerea motocicletelor cu o putere mai mare de 25 kW sau cu un raport putere/greutate mai mare de 0,16 kW/kg (sau motocicletele cu ataș cu raportul putere/greutate mai mare de 0,16 kW/kg) este necesară o experiență de minimum doi ani pe motociclete cu specificații tehnice inferioare, cu un permis pentru categoria A; pentru candidații de cel puțin 21 de ani, se poate renunța la condiția menționată cu privire la experiență, sub rezerva trecerii de către candidat a unei probe speciale de aptitudini și cunoștințe practice;

                           —

                           pentru categoriile B, B + E;

                           —

                           pentru categoriile C, C + E și subcategoriile C1, C1 + E, fără a aduce atingere dispozițiilor pentru conducerea acestor vehicule din Regulamentul (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind armonizarea anumitor legislații sociale referitoare la transportul rutier (5);

               (c)

               21 de ani:

                           —

                           pentru categoriile D și D + E și subcategoriile D1, D1 + E, fără a aduce atingere dispozițiilor pentru conducerea acestor vehicule din Regulamentul (CEE) nr. 3820/85.

         (2)   Statele membre pot să facă derogări de la condițiile privind vârsta minimă, stabilite pentru categoriile A, B și B + E, și să emită aceste permise de conducere de la vârsta de 17 ani, cu excepția dispozițiilor pentru categoria A stabilite în alineatul (1) litera (b) prima liniuță ultima teză.
   (3)   Statele membre pot refuza recunoașterea valabilității, pe teritoriul acestora, a permiselor de conducere emise conducătorilor auto care au mai puțin de 18 ani.
   Articolul 7
   (1)   Permisele de conducere mai pot fi emise doar acelor solicitanți:

               (a)

               care au luat proba de aptitudini și cunoștințe practice și o probă de cunoștințe teoretice și care îndeplinesc normele medicale, conform dispozițiilor din anexele II și III;

               (b)

               care au domiciliul stabil pe teritoriul statului membru care emite licența sau pot prezenta documente doveditoare din care să rezulte că studiază pe teritoriul acestui stat de minimum șase luni.

         (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor pe care Consiliul urmează să le adopte în acest sens, fiecare stat membru își rezervă dreptul de a stabili, pe baza criteriilor naționale, termenul de valabilitate a permiselor de conducere pe care le emite.
   (3)   Statele membre pot, cu acordul Comisiei, să facă derogări de la dispozițiile din anexa III, dacă aceste derogări sunt compatibile cu evoluția științei medicale și cu principiile stabilite în anexa menționată.
   (4)   Fără a aduce atingere legislației penale și polițienești naționale, statele membre pot, după consultarea Comisiei, să aplice, la emiterea permiselor de conducere, propriile dispoziții de drept intern referitoare la alte condiții decât cele menționate în prezenta directivă.
   (5)   O persoană poate să dețină un permis de conducere doar dintr-un singur stat membru.
   Articolul 8
   (1)   Dacă posesorul unui permis de conducere național valabil, emis de un stat membru, s-a stabilit într-un alt stat membru, acesta poate solicita schimbarea permisului său de conducere cu un permis echivalent; statul membru care efectuează schimbarea verifică, dacă este necesar, valabilitatea permisului prezentat.
   (2)   Sub rezerva respectării principiului teritorialității legislației penale și polițienești, statele membre în care are domiciliul stabil pot să aplice posesorului unui permis de conducere, emis de un alt stat membru, propriile dispoziții de drept intern privind limitarea, suspendarea, retragerea sau anularea dreptului de conducere și, dacă este necesar, să schimbe permisul în acest sens.
   (3)   Statul membru care efectuează schimbarea înapoiază vechiul permis autorităților statului membru care l-au emis și motivează acest lucru.
   (4)   Un stat membru poate să refuze recunoașterea valabilității oricărui permis de conducere emis de un alt stat membru unei persoane care este, pe teritoriul primului stat, subiectul uneia din măsurile menționate în alineatul (2).
   De asemenea, un stat membru poate să refuze emiterea unui permis de conducere unui solicitant care este subiectul acestei măsuri în alt stat membru.
   (5)   Autoritățile competente ale statului în care are domiciliu stabil posesorul permisului de conducere pot înlocui acest permis în cazul în care, de exemplu, acesta a fost pierdut sau furat; aceste autorități procedează la înlocuire pe baza informațiilor de care dispun sau, unde este cazul, a dovezilor de la autoritățile competente ale statelor membre care au emis permisul inițial.
   (6)   Dacă un stat membru schimbă un permis de conducere emis de o țară terță cu un model comunitar de permis de conducere, această schimbare se înregistrează în aceasta din urmă și la fel se procedează cu orice reînnoire sau înlocuire ulterioară.
   Această schimbare se poate face numai dacă permisul emis de țara terță a fost predat autorităților competente ale statului membru care face schimbarea. Dacă posesorul permisului respectiv se stabilește în alt stat membru, acesta din urmă nu aplică articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 9
   În sensul prezentei directive, domiciliu „stabil” reprezintă locul unde o persoană locuiește permanent, adică cel puțin 185 de zile din fiecare an calendaristic, datorită unor obligații personale și profesionale sau, pentru o persoană fără obligații profesionale, datorită obligațiilor personale care atestă legături puternice între această persoană și locul unde locuiește.
   Totuși, domiciliul stabil al unei persoane ale cărei obligații profesionale sunt în alt loc decât obligațiile sale personale și care, prin urmare, locuiește, pe rând, în locuri diferite situate în două sau mai multe state membre, se consideră a fi locul obligațiilor sale personale, cu condiția ca această persoană să se întoarcă în acest loc în mod regulat. Persoanele care locuiesc într-un stat membru pentru a exercita o activitate pe termen limitat nu trebuie să îndeplinească condiția din urmă. Frecventarea unei universități sau a unei școli nu implică schimbarea domiciliului stabil.
   Articolul 10
   Cu acordul Comisiei, statele membre stabilesc echivalențe între categoriile de permise emise înainte de aplicarea prezentei directive și cele definite în articolul 3.
   Cu acordul Comisiei, statele membre pot face adaptări la legislațiile naționale, necesare pentru aplicarea dispozițiilor articolului 8 alineatele (4), (5) și (6).
   Articolul 11
   După cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Consiliul, la propunerea Comisiei, reexaminează dispozițiile de drept intern referitoare la subcategoriile opționale care au fost stabilite conform articolului 3, în vederea posibilei armonizări sau eliminări a acestora.
   Articolul 12
   (1)   După consultarea Comisiei, statele membre adoptă, înainte de 1 iulie 1994, actele cu putere de lege sau actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive cu începere de la 1 iulie 1996.
   (2)   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre hotărăsc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Statele membre acordă asistență reciprocă în aplicarea prezentei directive și, dacă este necesar, schimbă informații cu privire la permisele pe care le-au înregistrat.
   Articolul 13
   Directiva 80/1263/CEE se abrogă cu începere de la 1 iulie 1996.
   Articolul 14
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 29 iulie 1991.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. VAN DEN BROEK

      (1)  JO C 48, 27.2.1989, p. 1.

      (2)  JO C 175, 16.7.1990, p. 40.

      (3)  JO C 159, 26.6.1989, p. 21.

      (4)  JO L 375, 31.12.1980, p. 1.

      (5)  JO L 370, 31.12.1985, p. 1.

      ANEXA I
      DISPOZIȚII REFERITOARE LA MODELUL COMUNITAR PENTRU PERMISUL DE CONDUCERE
      1.   Culoarea modelului comunitar pentru permisul de conducere este roz și dimensiunile acestuia sunt:

                  —

                  :

                  înălțimea

                  :

                  106 mm;

                  —

                  :

                  lățimea

                  :

                  222 mm.

            2.   Permisul conține șase pagini:

                     pagina 1 conține:

                              —

                              semnul distinctiv al statului membru care emite permisul;

                              —

                              numele statului membru care emite permisul (opțional);

                              —

                              semnele distinctive al statelor membre care emit licența sunt următoarele:

                                          B

                                          :

                                          Belgia

                                          DK

                                          :

                                          Danemarca

                                          D

                                          :

                                          Germania

                                          GR

                                          :

                                          Grecia

                                          E

                                          :

                                          Spania

                                          F

                                          :

                                          Franța

                                          IRL

                                          :

                                          Irlanda

                                          I

                                          :

                                          Italia

                                          L

                                          :

                                          Luxemburg

                                          NL

                                          :

                                          Țările de Jos

                                          P

                                          :

                                          Portugalia

                                          UK

                                          :

                                          Regatul Unit

                              —

                              cuvintele „permis de conducere”, tipărite cu litere mari în limba sau limbile statului membru care emite permisul; acestea apar, după un spațiu corespunzător, tipărite cu litere mici în celelalte limbi ale Comunităților Europene;

                              —

                              cuvintele „modelul Comunităților Europene”, tipărite în limba sau limbile statelor membre care emit permisul;

                     pagina 2 conține:

                              1.

                              numele de familie al posesorului;

                              2.

                              celelalte nume ale posesorului;

                              3.

                              data și locul nașterii posesorului;

                              4.

                              numele autorității competente care emite permisul (inclusiv locul și data emiterii și parafa autorității);

                              5.

                              numărul permisului;

                              6.

                              fotografia posesorului,

                              7.

                              semnătura posesorului;

                              8.

                              domiciliul stabil sau adresa poștală (opțional);

                     paginile 3 și 4

                  conțin: (sub)categoriile vehiculului, data emiterii permisului pentru (sub)categoria respectivă, termenul de valabilitate al acestuia, parafa autorității, alte informații sau restricții suplimentare codificate pentru fiecare (sub)categorie în cauză.
                  Este posibilă omiterea subcategoriilor care nu sunt prevăzute în legislația națională a unui stat membru din permisul de conducere emis de acest stat membru.
                  Codurile utilizate la pagina 4 sunt următoarele:
                  —   codurile 1-99: coduri comunitare armonizate;
                  —   codurile 100 și mai mari: coduri naționale valabile numai pentru conducerea pe teritoriul statului care emite permisul.
                  În cazul unei înlocuiri sau schimbări ulterioare, data la care a fost emis permisul prima dată, pentru fiecare categorie, trebuie să se transfere pe pagina 3;

                     pagina 5 poate să conțină informații de tipul:

                              —

                              perioadele în care permisul de conducere a fost suspendat;

                              —

                              contravenții importante comise pe teritoriul statului de domiciliu stabil și de care se ține seama în procedura pentru urmărirea conducătorilor auto care obțin permisul în acest stat;

                     pagina 6 conține:

                              —

                              legalizările care se limitează la teritoriul statului care le acordă în temeiul echivalențelor sau pentru categoriile de vehicule care nu sunt reglementate de prezenta directivă (inclusiv datele emiterii și termenele de valabilitate);

                              —

                              spațiile rezervate pentru introducerea (opțională) a schimbărilor domiciliului stabil al posesorului.

            (3)   Datele care se introduc pe celelalte pagini decât pagina 1 sunt în limba (limbile) statelor membre care au emis permisul.
      Dacă un stat membru dorește să introducă aceste date într-o altă limbă națională decât una din următoarele limbi: daneză, engleză, franceză, germană, greacă, italiană, olandeză, portugheză, spaniolă, acesta elaborează o versiune bilingvă a permisului, în care utilizează una din limbile menționate anterior, fără a aduce atingere celorlalte dispoziții din prezenta anexă.
      (4)   Dacă posesorul unui permis de conducere emis de un stat membru s-a stabilit într-un alt stat membru, acesta din urmă poate să indice:

                  —

                  schimbarea (schimbările) de domiciliu, pe pagina 6;

                  —

                  informații esențiale în sens administrativ, de ex. contravenții importante comise pe teritoriul lui, pe pagina 5,

            cu condiția ca acesta să introducă, de asemenea, acest tip de informații în permisele pe care le emite și să existe un spațiu liber în acest sens.
      Prin derogare de la punctul 2 din prezenta anexă, nu este necesar ca permisele de conducere emise de Regatul Unit să includă o fotografie a posesorului pentru o perioadă maximă de 10 ani de la adoptarea prezentei directive.

         MODEL COMUNITAR DE PERMIS DE CONDUCERE

         MODEL OFICIAL DE PERMIS DE CONDUCERE COMUNITAR: PERMIS BELGIAN

         (pentru informare)

      ANEXA II
      I.   CUNOȘTINȚE TEORETICE, APTITUDINI ȘI CUNOȘTINȚE PRACTICE PENTRU CONDUCEREA UNUI AUTOVEHICUL

      În scopul aplicării prezentei directive, dispozițiile următoare se referă atât la categorii, precum și la subcategorii, cu excepția cazului în care se fac precizări cu privire la cele din urmă.
      1.   Preambul

      Pentru conducerea în siguranță, conducătorii tuturor tipurilor de autovehicule trebuie să aibă cunoștințe teoretice, aptitudini și cunoștințe practice pentru a putea:

                  —

                  să recunoască pericolele din trafic și să evalueze gradul de importanță a acestora;

                  —

                  să dețină controlul suficient al vehiculului lor pentru a nu crea situații periculoase și pentru a reacționa corespunzător în cazul apariției acestor situații;

                  —

                  să respecte regulamentele de trafic rutier, în special pe cele prevăzute pentru prevenirea accidentelor rutiere și pentru menținerea afluenței de trafic;

                  —

                  să descopere orice defecțiuni tehnice importante ale vehiculelor lor, în special pe cele care reprezintă un risc pentru siguranță, și să le remedieze în mod corespunzător;

                  —

                  să țină seama de toți factorii care afectează comportamentul la volan (de ex. alcoolul, oboseala, vederea slabă etc.), astfel încât să-și păstreze active toate facultățile necesare conducerii în siguranță;

                  —

                  să ajute la asigurarea siguranței tuturor utilizatorilor de drum, în special a celor mai slabi și mai expuși, acordând respectul cuvenit altora.

            2.   Cunoștințe teoretice

      Conducătorii auto trebuie să poată demonstra o cunoaștere și o înțelegere profundă a următoarelor domenii:
      2.1.   importanța atenției și a atitudinii față de ceilalți utilizatori de drum;
      2.2.   aspectele mecanice în raport cu siguranța rutieră; aceștia trebuie aibă capacitatea de a detecta cele mai frecvente defecte, în special cele legate de comanda direcției, sistemele de suspensie și de frânare, anvelope, faruri și semnalizatoare de direcție, reflectoare, oglinzi retrovizoare, parbrize și ștergătoare, sistemul de eșapament și centurile de siguranță;
      2.3.   cele mai importante principii referitoare la respectarea distanței de siguranță dintre vehicule, a distanței de frânare și ținutei de drum în diferite condiții atmosferice și rutiere;
      2.4.   receptivitatea, judecata critică în luarea deciziilor, în special promptitudinea, precum și schimbările comportamentului la volan datorită influenței alcoolului, drogurilor și produselor medicinale, stării emoționale și oboselii;
      2.5.   factorii specifici de risc în raport cu lipsa de experiență a altor utilizatori de drum și cu categoriile cele mai vulnerabile de beneficiari, cum sunt copiii, pietonii, cicliștii și persoanele cu mobilitate redusă;
      2.6.   riscurile implicate în deplasarea și conducerea diferitelor tipuri de vehicule și cu câmpuri vizuale diferite ale conducătorilor acestora;
      2.7.   factorii de risc aferenți conducerii, referitori la condițiile diferite de drum, în special datorită schimbării acestora în funcție de condițiile atmosferice de zi și de noapte;
      2.8.   caracteristicile diferitelor tipuri de drumuri și condițiile legale conexe;
      2.9.   echipamentul de siguranță al vehiculului, în special utilizarea centurilor de siguranță și a dispozitivelor pentru siguranța copiilor;
      2.10.   normele referitoare la utilizarea vehiculului în raport cu mediul înconjurător (utilizarea corespunzătoare a sistemelor de semnalizare acustică, consumul moderat de combustibil, reducerea emisiilor poluante etc.);
      2.11.   regulamentul de circulație rutieră, în special referitor la indicatoarele pentru circulația rutieră, care includ marcajele, indicatoarele de avertizare, drepturi de liberă trecere și limitările de viteză;
      2.12.   normele referitoare la documentele administrative necesare pentru utilizarea vehiculelor;
      2.13.   normele generale care specifică modul în care trebuie să se comporte conducătorul auto în caz de accident (pornirea sistemului de avertizare, pornirea alarmei) și măsurile pe care trebuie să le ia pentru ajutorarea victimelor unui accident rutier, dacă este necesar;
      2.14.   factorii de siguranță referitori la vehicul și persoanele transportate.
      3.   Aptitudini

      Normele stabilite în continuare se aplică numai în măsura în care sunt compatibile cu caracteristicile vehiculului.
      Conducătorii auto trebuie să fie în stare să pregătească conducerea în siguranță prin:
      3.1.1.   verificarea stării anvelopelor, farurilor, reflectoarelor, a comenzii direcției, a frânelor, a semnalizatoarelor de direcție și a sistemului de semnalizare acustică;
      3.1.2.   aranjarea scaunului pentru a obține o poziție corectă de rezemare;
      3.1.3.   reglarea oglinzilor retrovizoare și a centurilor de siguranță;
      3.1.4.   verificarea închiderii ușilor.
      Conducătorii auto trebuie să fie în stare să utilizeze comenzile, adică:

                  —

                  volanul;

                  —

                  acceleratorul;

                  —

                  ambreiajul;

                  —

                  cutia de viteze;

                  —

                  frâna de mână și frâna de picior,

            în următoarele condiții:
      3.2.1.   pornirea motorului și plecare lină (la urcare și coborâre, precum și pe teren plan);
      3.2.2.   accelerarea până la o viteză corespunzătoare, cu menținerea cursului drept, inclusiv în timpul schimbării vitezelor;
      3.2.3.   reglarea vitezei pentru negocierea virajelor spre stânga sau dreapta, posibil în spații restrânse, cu păstrarea controlului vehiculului;
      3.2.4.   inversarea sensului de mers în linie dreaptă și inversarea sensului de mers cu viraj la dreapta sau la stânga, menținându-se în banda de trafic corectă;
      3.2.5.   întoarcerea vehiculului cu fața în sens opus, prin utilizarea schimbătorului de viteze pentru mersul înainte și înapoi;
      3.2.6.   frânare precisă pentru oprire, dacă apare o situație neprevăzută;
      3.2.7.   parcarea vehiculului și ieșirea din spațiul de parcare (paralelă, oblică sau perpendiculară) atât cu fața, cât și cu spatele, pe teren plan, în pantă urcătoare și pantă coborâtoare.
      3.3.   În condițiile stabilite la punctul 3.2, conducătorii auto trebuie să fie în stare să solicite comenzile secundare ale vehiculului: ștergătoarele de parbriz, spălătoarele de parbriz, sistemul de dezaburire și cel de aer condiționat, farurile etc.
      4.   Cunoștințe practice

      Conducătorii auto trebuie să fie în stare să efectueze toate manevrele obișnuite în totală siguranță în situații de trafic normal, prin luarea tuturor precauțiilor necesare:

                  4.1.1.

                  pentru a fi atent (inclusiv utilizarea oglinzilor retrovizoare) la alinierea drumului, marcaje, indicatoare și riscurile posibile sau reale;

                  4.1.2.

                  pentru comunicarea cu alți parteneri de drum prin utilizarea mijloacelor autorizate;

                  4.1.3.

                  pentru a reacționa în mod corespunzător în situații de risc real;

                  4.1.4.

                  pentru respectarea regulamentului de trafic rutier și a instrucțiunilor poliției, dirijorilor de trafic etc.;

                  4.1.5.

                  pentru acordarea respectului cuvenit altor utilizatori de drum.

            Conducătorii auto mai trebuie să aibă aptitudinile necesare pentru ca în situații de trafic să acționeze în siguranță pentru:

                  4.2.1.

                  a ieși de pe bordură și/sau din locul de parcare;

                  4.2.2.

                  a conduce cu vehiculul poziționat corect pe drum, prin adaptarea vitezei la condițiile de trafic și la condițiile de drum;

                  4.2.3.

                  a păstra distanța corectă între vehicule;

                  4.2.4.

                  a schimba banda de circulație;

                  4.2.5.

                  a trece pe lângă vehiculele parcate sau care staționează și obstacole;

                  4.2.6.

                  a trece pe lângă vehiculele în mers, inclusiv în spații limitate;

                  4.2.7.

                  a depăși în anumite situații;

                  4.2.8.

                  a se apropia de și a trece pasajele de nivel;

                  4.2.9.

                  a se apropia și a trece intersecțiile;

                  4.2.10.

                  a vira la dreapta și la stânga în intersecții sau a părăsi partea carosabilă;

                  4.2.11.

                  a lua precauțiile necesare la coborârea din vehicul.

            5.   Condiții specifice pentru categoriile de conducere A, B, C, D, B + E, C + E și D + E

      5.1.   Categoria A:

      Conducătorii auto din categoria A trebuie să mai știe:
      5.1.1.   să adapteze casca de motociclist și să verifice alte dispozitive de siguranță de pe vehicul;
      5.1.2.   să scoată motocicleta din locul de parcare a acesteia și să o deplaseze, fără ajutorul motorului, mergând pe lângă vehicul;
      5.1.3.   să parcheze motocicleta în locul de parcare;
      5.1.4.   să realizeze o întoarcere;
      5.1.5.   să țină vehiculul în echilibru la viteze diferite, inclusiv la viteze mici și în diferite situații de conducere, de asemenea, când transportă un pasager;
      5.1.6.   să se încline la viraje.
      5.2.   Categoriile C, D, C + E și D + E:

      Conducătorii vehiculelor din categoriile menționate mai trebuie să demonstreze cunoașterea și înțelegerea profundă a domeniilor stabilite în continuare:
      5.2.1.   obstrucția câmpului vizual al conducătorului auto și a altor utilizatori datorită caracteristicilor vehiculelor lor;
      5.2.2.   efectul vântului asupra direcției vehiculului;
      5.2.3.   normele privind greutățile și dimensiunile vehiculelor;
      5.2.4.   normele privind orele de conducere, timpii de repaus și utilizarea tahografului;
      5.2.5.   principiile sistemelor de frânare și regulatoarelor de viteză;
      5.2.6.   precauțiile pe care trebuie să le ia la depășiri datorită pericolului de stropire sau împroșcare cu noroi;
      5.2.7.   citirea unei hărți rutiere.
      În afară de acestea, conducătorii auto mai trebuie să fie în stare:
      5.2.8.   să verifice sistemele de servofrână și servodirecție;
      5.2.9.   să utilizeze diferitele sisteme de frânare;
      5.2.10.   să utilizeze alte sisteme de reducere a vitezei decât frânele;
      5.2.11.   să adapteze cursul la viraje pentru a ține seama de lungimea vehiculului și de consolele-spate ale acestuia.
      5.3.   Categoriile B, B + E, C, C + E, D + E:

      Conducătorii vehiculelor din categoriile de menționate trebuie:
      5.3.1.   să cunoască factorii de siguranță referitori la încărcarea vehiculului.
      5.4.   Categoriile B + E, C + E, D + E:

      Conducătorii vehiculelor din categoriile menționate trebuie să fie în stare:
      5.4.1.   să cupleze și să decupleze remorca sau semiremorca la și de la autotractor.
      5.5.   Categoria D:

      Conducătorii vehiculelor din categoriile menționate trebuie să demonstreze cunoașterea:
      5.5.1.   normelor referitoare la persoanele transportate;
      5.5.2.   modului de comportare în caz de accident;
      5.5.3.   aceștia mai trebuie să fie în stare să ia măsuri speciale de siguranță a vehiculului.
      6.   Utilizarea vehiculului

      Conducătorii auto trebuie să fie în stare să-și conducă vehiculele pe tipuri diferite de drumuri, atât în medii urbane, cât și la drum deschis, în condiții diferite (atmosferice, de lumină, de densitate a traficului etc.).
      II.   CONDIȚII MINIME PENTRU EXAMENUL DE CONDUCERE

      Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a asigura că solicitanții permiselor de conducere posedă cunoștințele teoretice și aptitudinile și prezintă cunoștințele practice necesare pentru conducerea unui autovehicul. Examenul introdus în acest scop trebuie să conțină:

                  —

                  o probă teoretică;

                  —

                  o probă de aptitudini și cunoștințe practice.

            Condițiile în care trebuie să se desfășoare examenul menționat sunt stabilite în continuare.
      7.   Proba teoretică

      7.1.   Chestionarul

      Se alege un chestionar care să asigure verificarea cunoștințelor necesare ale solicitantului din subiectele prezentate la punctul 2 și 5 din prezenta anexă.
      Este posibilă scutirea unui solicitant al unui permis dintr-o categorie, care deține deja un permis dintr-o altă categorie, de dispozițiile obișnuite de la punctul 7 al prezentei anexe.
      7.2.   Cuprinsul probei referitoare la toate categoriile de vehicule

      Punctele prezentate în continuare se referă la punctul 2 din prezenta anexă.
      Trebuie să se pună întrebări pentru fiecare din punctele prezentate în continuare, conținutul întrebărilor fiind lăsat la alegerea fiecărui stat membru.
      7.2.1.1.   Regulamentul de trafic rutier
      punctul 2.11.
      7.2.1.2.   Conducătorul auto
      punctele 2.1 și 2.4.
      7.2.1.3.   Drumul
      punctele 2.3, 2.7 și 2.8.
      7.2.1.4.   Alți utilizatori de drum
      punctele 2.5 și 2.6.
      7.2.1.5.   Norme și regulamente generale și reglementări și alte subiecte în cauză
      punctele 2.12, 2.13 și 2.14.
      7.2.2.   La proba prevăzută la punctul 7.2.1, ar trebui să se adauge o verificare aleatorie a cunoștințelor de la unul din următoarele puncte: 2.2, 2.9 și 2.10 referitoare la vehicul.
      7.3.   Dispoziții specifice referitoare la categoriile C, D, C + E și D + E:

      La proba prevăzută la punctul 7.2, ar trebui să se adauge pentru solicitanții permiselor din categoriile C, D, C + E și D + E următoarele:
      o verificare obligatorie a subiectelor prezentate la subpunctele de la punctul 5 din prezenta anexă:
      7.3.1.1.   Categoriile C, D, C + E și D + E
      Punctul 5.2.3 (cu excepția C1, C1 + E, D1 și D1 + E), 5.2.4 (cu excepția utilizării tahografului, care este cuprinsă la punctul 9.3.1) și 5.2.5 (cu excepția C1, C1 + E, D1 și D1 + E);
      7.3.1.2.   Categoria D
      Punctele 5.5.1 și 5.5.2;
      7.3.2.   O verificare aleatorie cu privire la următoarele punctele: 5.2.1, 5.2.2 și 5.2.6.
      8.   Probe de aptitudini și cunoștințe practice

      8.1.   Vehiculul și dotarea acestuia

      8.1.1.   Conducerea unui vehicul cu transmisiune manuală este o probă de aptitudini și cunoștințe practice care se dă pe un vehicul cu transmisie manuală.
      Dacă un solicitant ia proba de aptitudini și cunoștințe practice pe un vehicul cu transmisie automată, acest lucru se trece în orice permis care se emite pe baza acestei probe. Permisele cu această specificare se utilizează numai pentru conducerea vehiculelor cu transmisie automată.
      „Vehicul cu transmisie automată” înseamnă un vehicul în care variația raportului de angrenare între motor și roți este posibilă numai prin utilizarea acceleratorului sau a frânelor.
      Vehiculele utilizate în probele de aptitudini și cunoștințe practice respectă criteriile minime prezentate în continuare. Statele membre pot să prevadă criterii mai stricte sau să adauge altele.
      Categoria A:

                  —

                  accesul treptat [articolul 6 alineatul (1) litera (b) prima liniuță prima teză]: motocicletele fără ataș, cu o capacitate cilindrică mai mare de 120 cm3, care pot atinge o viteză de minimum 100 km/h;

                  —

                  accesul direct [articolul 6 alineatul (1) litera (b) prima liniuță a doua teză]: motocicletele fără ataș, cu o putere a motorului de minimum 35 kW.

            Categoria B:
      vehicule din categoria B cu patru roți, care pot atinge o viteză de minimum 100 km/h.
      Categoria B + E:
      combinații, alcătuite dintr-un vehicul de probă din categoria B și o remorcă cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 1 000 kilograme, care pot atinge o viteză de minimum 100 km/h, care nu intră în categoria B.
      Categoria C:
      vehiculele din categoria C, cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 10 000 kilograme și o lungime de cel puțin 7 metri, care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Categoria C + E:
      oricare dintre vehiculele articulate cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 18 000 kilograme și o lungime de cel puțin 12 metri, care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h sau combinații, alcătuite dintr-un vehicul de probă din categoria C și o remorcă cu o lungime de cel puțin 4 metri, cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 18 000 kilograme și o lungime de cel puțin 12 metri, care poate atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Categoria D:
      vehicule din categoria D, cu lungimea de minimum 9 metri și care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Categoria D + E:
      combinații alcătuite dintr-un vehicul de probă din categoria D și o remorcă cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 1 250 kilograme și care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Subcategorii opționale
      Subcategoria A1:
      motocicletă fără ataș, cu o capacitate cilindrică de cel puțin 75 cm3.
      Subcategoria B1:
      triciclete și cuadriciclete motorizate, care pot atinge o viteză de cel puțin 60 km/h.
      Subcategoria C1:
      vehicule din subcategoria C1, cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 4 000 kilograme și care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Subcategoria C1 + E:
      combinații alcătuite dintr-un vehicul de probă din categoria C1 și o remorcă cu greutatea maximă autorizată de cel puțin 2 000 kilograme și o lungime de cel puțin 8 metri și care pot atinge viteze de cel puțin 80 km/h.
      Subcategoria D1:
      vehicule din subcategoria D1 care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      Subcategoria D1 + E:
      combinații alcătuite dintr-un vehicul de probă din subcategoria D1 și o remorcă cu o greutate maximă autorizată de cel puțin 1 250 kilograme și care pot atinge o viteză de cel puțin 80 km/h.
      8.2.   Aptitudinile și cunoștințele practice care trebuie să se verifice

      Normele stabilite în continuare se aplică numai dacă sunt compatibile cu caracteristicile vehiculului.
      8.2.1.
            Pregătirea vehiculului

      Solicitanții trebuie să demonstreze că sunt în stare să se pregătească pentru conducerea în siguranță prin satisfacerea condițiilor următoare (se fac trimiteri la punctul 3.1 din prezenta anexă). Punctele 3.1.2, 3.1.3 (punctul privind centurile de siguranță se aplică numai dacă regulamentul prevede purtarea acestora) și 3.1.4.
      8.2.2.
            Controlul tehnic al vehiculului

      Solicitanții trebuie să demonstreze că sunt în stare să utilizeze comenzile vehiculului prin realizarea în mod satisfăcător a manevrelor următoare (trimiteri la punctul 3.2 din prezenta anexă):
      Punctele 3.2.1 (pornirea pe teren plan și, dacă este posibil, în pantă urcătoare), 3.2.2, 3.2.3 și 3.2.6 (cu excepția opririlor în situații neprevăzute, care sunt cuprinse la punctul 10.1.1).
      Se dă probă pentru selectarea manevrelor menționate la punctele 3.2.4, 3.2.5 și 3.2.7 (cel puțin două manevre pentru trei puncte, care includ una pentru mersul înapoi). Pentru vehiculele din categoriile C, D, B + E și D + E, este necesar să se dea probă pentru manevrele specificate la punctul 32.5. Solicitanții unui permis din aceste categorii trebuie să inverseze sensul de mers într-o curbă, al cărei traseu se lasă la alegerea statelor membre.
      8.2.3.
            Proba practică în trafic

      Solicitanții trebuie să efectueze manevrele următoare, menționate la punctul 4 din prezenta anexă, în situații de trafic normal, în completă siguranță și cu toate precauțiile necesare: punctele 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, 4.1.5, 4.2.1, 4.2.2, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5, 4.2.9 și 4.2.10 plus manevrele menționate la punctele 4.2.6, 4.2.7 și 4.2.8, dacă se ivește ocazia.
      8.3.   Dispoziții specifice referitoare la categoriile A, C, D, C + E și D + E

      În afară de manevrele menționate anterior, solicitanții pentru permise din categoriile A, D, C + E și D + E trebuie să execute manevrele următoare (trimitere la punctul 5 din prezenta anexă):
      8.3.1.
            Categoria A

      Punctele 5.1.2 (scoaterea motocicletei din locul de parcare al acesteia și deplasarea acesteia, fără ajutorul motorului, mergând pe lângă ea), 5.1.3 și 5.1.6. Dacă regulamentul prevede purtarea unei căști de motociclist, se verifică potrivirea căștii. Se dă probă pentru selectarea verificărilor prezentate la punctul 5.1.1. Trebuie să se dea probă pentru capacitatea de a menține vehiculul în echilibru (punctul 5.1.5) la viteze diferite, inclusiv la viteze mici și în situații diferite de conducere, cu excepția transportului de călători, care este cuprins la punctul 9.1.2.1.
      8.3.2.
            Categoriile C, D, C + E și D + E:

      Punctele 5.2.8, 5.2.9 (cu excepția C1 și D1), 5.2.10 (cu excepția C1 și D1) și 5.2.11 (cu excepția C1 și D1).
      8.3.3.
            Categoria D:

      Punctul 5.5.3.
      9.   Proba teoretică sau proba de aptitudini și cunoștințe practice

      Trebuie să se verifice aptitudinile și cunoștințele practice ale solicitantului, fie printr-o probă teoretică, fie printr-o probă de aptitudini și cunoștințe practice, la alegerea statului membru.
      9.1.1.
            Toate categoriile

                  9.1.1.1.

                  Verificări aleatorii privind starea anvelopelor, farurilor, proiectoarelor, comenzii direcției, frânelor, semnalizatoarelor de direcție și sistemului de semnalizare acustică.

                  9.1.1.2.

                  Precauțiile necesare la coborârea din vehicul.

            9.1.2.
            Categoria A

                  9.1.2.1.

                  Păstrarea echilibrului când transportă un pasager.

            9.1.3.
            Categoriile C, D, C + E și D + E:

                  9.1.3.1.

                  Utilizarea tahografului.

            9.1.4.
            Categoria C + E:

                  9.1.4.1.

                  Cuplarea și decuplarea unei remorci sau semiremorci la/de la vehiculul de remorcare a acesteia.

                  9.1.4.2.

                  Factori de siguranță referitori la încărcarea vehiculului.

            10.   Probă opțională de aptitudini și cunoștințe practice

      În timpul probei de aptitudini și cunoștințe practice se verifică, de asemenea, aptitudinile și cunoștințele practice enumerate în continuare.
      10.1.   Toate categoriile:

                  10.1.1.

                  Oprirea în situații neprevăzute.

            10.2.   Categoria A:

                  10.2.1.

                  Întoarcerea.

            10.3.   Citirea unei hărți rutiere se poate verifica fie în proba teoretică, fie în proba de aptitudini și cunoștințe practice (cu excepția categoriilor C1, C1 + E, D1 și D1 + E).
      11.   Notarea probei de aptitudini și cunoștințe practice

      Pentru fiecare din situațiile de conducere menționate anterior, evaluarea trebuie să reflecte gradul de ușurință cu care solicitantul manipulează comenzile vehiculului și capacitatea demonstrată a acestuia de conducere în trafic în deplină siguranță. Examinatorul trebuie să se simtă în siguranță pe toată durata probei. Erorile de conducere sau conducerea periculoasă care pune imediat în pericol siguranța vehiculului de probă, pasagerii acestuia sau alți utilizatori de drum se sancționează prin neluarea probei, fie că examinatorul sau persoana însoțitoare trebuie să intervină sau nu. Totuși, examinatorul este liber să decidă dacă proba de aptitudini și cunoștințe practice ar trebui continuată.
      Examinatorii de conducere auto trebuie să aibă formația necesară pentru a evalua corect capacitatea candidaților de a conduce în siguranță. Un organism autorizat de statul membru supraveghează și conduce activitatea examinatorilor de conducere auto, pentru a asigura aplicarea corectă și constantă a evaluării erorilor în conformitate cu normele stabilite în prezenta anexă.
      12.   Durata probei

      Durata probei și distanța parcursă trebuie să fie suficiente pentru a evalua aptitudinile și cunoștințele practice prevăzute la punctele 8 și 9. În nici un caz, timpul petrecut conducând pe drum nu ar trebui să fie mai scurt de 25 de minute pentru categoriile A, B și B + E și de 45 de minute pentru celelalte categorii.
      13.   Locul desfășurării probei

      Partea probei în care se evaluează comanda tehnică a vehiculului de către solicitant se poate desfășura pe un teren de probă special. Acolo unde este posibil, partea de probă, în care se evaluează cunoștințele practice în trafic, ar trebui să se desfășoare pe drumurile din afara zonelor construite, autostrăzi și șosele, precum și pe străzi urbane, care ar trebui să reprezinte diferitele tipuri de dificultăți pe care conducătorii auto ar putea să le întâmpine. De asemenea, este de dorit ca proba să se desfășoare în condiții diferite de intensitate a traficului.
      14.   Vehiculele care se utilizează la proba de aptitudini și cunoștințe practice, care au intrat în exploatare până la 31 iulie 1991, se pot utiliza după această dată numai un timp care să nu depășească trei ani, dacă acestea nu îndeplinesc criteriile stabilite pentru aceste vehicule la punctul 8.1.2 din prezenta anexă.

      ANEXA III
      NORMELE MINIME DE APTITUDINI FIZICE ȘI PSIHICE PENTRU CONDUCEREA UNUI AUTOVEHICUL
      DEFINIȚII
      În sensul prezentei anexe, conducătorii auto se clasifică în două grupe:
      1.1.   Grupa 1:
      conducătorii vehiculelor din categoriile A, B și B + E și subcategoriile A1 și B1.
      1.2.   Grupa 2:
      conducătorii vehiculelor din categoriile C, C + E, D, D + E și subcategoriile C1, C1 + E, D1 și D1 + E.
      1.3.   Legislația națională poate să prevadă aplicarea dispozițiilor stabilite în prezenta anexă pentru conducătorii auto din grupa 2 la conducătorii de vehicule din categoria B care utilizează permisele de conducere în scopuri profesionale (taxiuri, ambulanțe etc.).
      2.   În mod similar, persoanele care solicită primul permis de conducere sau reînnoirea unui permis de conducere se clasifică în grupa din care vor face parte după emiterea sau reînnoirea permisului.
      EXAMENELE MEDICALE
      3.   Grupa 1:

      Solicitanții trebuie să se supună unui examen medical, dacă, la definitivarea formalităților necesare sau în timpul probelor pe care trebuie să le dea înaintea obținerii unui permis de conducere, se constată, la aceștia, una sau mai multe incapacități medicale menționate în prezenta anexă.
      4.   Grupa 2:

      Solicitanții trebuie să se supună unui examen medical înaintea emiterii primului permis de conducere pentru aceștia și, ulterior, conducătorii auto se supun acestor examene periodice, conform legislației naționale.
      5.   Normele stabilite de statele membre pentru emiterea sau reînnoirea ulterioară a permiselor de conducere pot să fie mai stricte decât cele stabilite în prezenta anexă.
      VEDEREA
      Se recomandă ca toți solicitanții unui permis de conducere să se supună unui examen corespunzător pentru a se asigura că au acuitatea vizuală necesară pentru conducerea unui autovehicul. Dacă există motive de îndoială cu privire la acuitatea vizuală a solicitantului, acesta este examinat de un organ medical de specialitate. La examinarea respectivă, se acordă o atenție deosebită următoarelor: acuitatea vizuală, câmpul vizual, vederea nocturnă și maladiile oculare evolutive.
      În sensul prezentei anexe, lentilele intraoculare nu se consideră lentile de corecție.
      Grupa 1:
      6.1.   Persoanele care solicită un permis de conducere sau reînnoirea acestui permis au o acuitate vizuală, dacă este necesar, cu lentile de corecție, de cel puțin 0,5 pentru ambii ochi. Nu se emit sau se reînnoiesc permise de conducere, dacă, la examenul medical, se constată un câmp vizual orizontal mai mic de 120o, cu excepția cazurilor excepționale, justificate în întregime de un aviz medical favorabil și o probă practică pozitivă, sau că starea ochilor persoanei în cauză ar putea compromite conducerea în siguranță. Atunci când se detectează sau se declară o maladie oculară evolutivă, se pot emite sau reînnoi permise de conducere, sub rezerva ca solicitantul să se supună la examene regulate realizate de un organ medical de specialitate.
      6.2.   Persoanele care solicită un permis de conducere sau reînnoirea acestui permis, care au pierdut în totalitate vederea la un ochi sau care utilizează doar un ochi (de ex. în cazul diplopiei), trebuie să aibă o acuitatea vizuală de cel puțin 0,6, cu lentile de corecție, dacă este necesar. Organul medical de specialitate trebuie să certifice existența îndelungată a stării respective de vedere monoculară, suficientă pentru a permite adaptarea, și că, la ochiul respectiv, câmpul vizual este normal.
      Grupa 2:
      6.3.   Persoanele care solicită un permis de conducere sau reînnoirea acestui permis trebuie să aibă o acuitate vizuală, dacă este necesar, cu lentile de corecție, de cel puțin 0,8 la ochiul mai bun și de cel puțin 0,5 la ochiul mai afectat. Dacă se utilizează lentile de corecție pentru a obține valori de 0,8 și 0,5, acuitatea necorectată la fiecare ochi trebuie să ajungă la 0,05 sau, altfel, acuitatea minimă (0,8 și 0,5) trebuie să se obțină fie prin corecție cu ajutorul ochelarilor de maximum plus sau minus patru dioptrii sau cu ajutorul lentilelor de contact (vederea necorectată = 0,05). Corecția trebuie să fie bine tolerată. Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto fără un câmp vizual normal binocular sau care suferă de diplopie.
      AUZUL
      7.   Se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto din grupa 2, sub rezerva avizului organelor medicale de specialitate; se acordă o atenție deosebită examenelor medicale cu intenția de compensare.
      PERSOANELE CU INCAPACITATE LOCOMOTOARE
      Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care prezintă acuze sau anomalii ale sistemului locomotor care periclitează conducerea unui autovehicul.
      Grupa 1:
      8.1.   Se pot emite, dacă este necesar, permise de conducere cu unele restricții pentru unii solicitanți sau conducători auto cu handicap fizic, în urma emiterii unui aviz de către un organ medical de specialitate. Avizul respectiv se emite în baza unei evaluări medicale a acuzelor sau anomaliilor în discuție și, dacă este necesar, în baza unei probe practice. De asemenea, trebuie să se indice tipul modificării necesare a vehiculului și dacă este necesară dotarea conducătorului auto cu un aparat ortopedic, în măsura în care proba de aptitudini și cunoștințe practice demonstrează că acest aparat nu ar fi periculos.
      8.2.   Se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru orice solicitant care prezintă o acuză evolutivă, cu condiția examinării regulate a persoanei cu incapacitate pentru verificarea capacității persoanei de a mai conduce vehiculul în deplină siguranță.
      Dacă un handicap este staționar, se pot emite sau reînnoi permisele de conducere, fără supunerea solicitantului la examene medicale regulate.
      Grupa 2:
      8.3.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      BOLI CARDIOVASCULARE
      Orice maladie care poate expune un solicitant pentru primul permis de conducere sau un conducător auto care solicită reînnoirea acestuia la o dereglare subită a sistemului cardiovascular, astfel încât să fie afectate brusc funcțiile cerebrale, constituie un pericol pentru siguranța rutieră.
      Grupa 1:
      9.1.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto cu aritmii grave.
      9.2.   Se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care poartă un stimulator cardiac, sub rezerva unui aviz medical autorizat și a controalelor medicale regulate.
      9.3.   Se examinează posibilitatea emiterii sau reînnoirii permiselor pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de tensiune arterială anormală, cu trimitere la celelalte rezultate ale examenului medical, datorită posibilelor complicații asociate și pericolului pe care îl pot prezenta pentru siguranța rutieră.
      9.4.   În general, nu se emite sau reînnoiește un permis de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de angină pectorală în repaus sau la emoții. Emiterea sau reînnoirea unui permis de conducere pentru orice solicitant sau conducător auto care a suferit un infarct miocardic se supune avizului medical autorizat și, dacă este necesar, controalelor medicale regulate.
      Grupa 2:
      9.5.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      DIABETUL ZAHARAT
      Se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de diabet zaharat sub rezerva avizului medical autorizat și a controalelor medicale regulate, în funcție de fiecare caz.
      Grupa 2:
      10.1.   Numai în cazuri de excepție se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto din grupa respectivă, care suferă de diabet zaharat și care necesită tratament cu insulină și atunci numai dacă sunt pe deplin justificate de avizul medical autorizat și sub rezerva controalelor medicale regulate.
      BOLI NEUROLOGICE
      11.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de boli neurologice grave, cu excepția cazului în care cererea se susține cu un aviz medical autorizat.
      În consecință, trebuie să se țină seama de tulburările neurologice asociate maladiilor sau intervențiilor chirurgicale care afectează sistemul nervos central sau periferic, care produc deficiențe senzoriale sau motorii și afectează echilibrul și coordonarea, în privința efectelor funcționale și riscurilor evoluției acestora. În astfel de cazuri, emiterea sau reînnoirea permisului poate fi supusă evaluării periodice, dacă există riscul de deteriorare.
      Crizele de epilepsie sau alte tulburări subite ale stării de cunoștință constituie un pericol serios pentru siguranța rutieră, dacă acestea apar la o persoană care conduce un autovehicul.
      Grupa 1:
      12.1.   Se poate emite sau reînnoi un permis sub rezerva examinării de către un organ medical de specialitate și a controalelor medicale regulate. Organul medical decide cu privire la starea de epilepsie sau alte tulburări ale cunoștinței, forma clinică și evoluția acesteia (de exemplu, fără crize în ultimii doi ani), tratamentul primit și rezultatele acestuia.
      Grupa 2:
      12.2.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă sau sunt predispuși la crize epileptice sau alte tulburări subite ale cunoștinței.
      TULBURĂRI PSIHICE
      Grupa 1:
      13.1.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de:

                  —

                  tulburări psihice severe, fie că sunt congenitale sau datorate unei maladii, unui traumatism sau unei operații neurologice;

                  —

                  oligofrenie;

                  —

                  probleme comportamentale severe datorită vârstei înaintate sau defecte de personalitate care conduc la un raționament, comportament sau capacitate de adaptare puternic dereglate,

            cu excepția cazului în care cererea pentru acestea este susținută de aviz medical autorizat și, dacă este necesar, sub rezerva controalelor medicale regulate.
      Grupa 2:
      13.2.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      ALCOOLUL
      Consumul de alcool constituie un pericol important pentru siguranța rutieră. Având în vedere anvergura problemei, personalul medical trebuie să fie foarte vigilent.
      Grupa 1:
      14.1.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care sunt dependenți de alcool și nu se pot abține de la băutură și conducere.
      După o perioadă dovedită de abstinență și sub rezerva avizului medical autorizat și a controalelor medicale regulate se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care au fost dependenți de alcool în trecut.
      Grupa 2:
      14.2.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      DROGURI ȘI PRODUSE MEDICINALE
      15.   Abuzul:
      Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care sunt dependenți de substanțe psihotrope sau care nu sunt dependenți de aceste substanțe, dar abuzează de ele în mod regulat, indiferent de categoria de permis care se solicită.
      Utilizarea regulată:
      Grupa 1:
      15.1.   Nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care utilizează în mod regulat substanțe psihotrope, indiferent de formă, care pot stânjeni capacitatea de conducere în siguranță, dacă se absorb cantități care pot avea un efect negativ asupra conducerii. Această măsură se aplică tuturor altor produse medicinale sau combinații de produse medicinale care afectează capacitatea de conducere.
      Grupa 2:
      15.2.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      TULBURĂRI RENALE
      Grupa 1:
      16.1.   Se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de insuficiență renală importantă, sub rezerva avizului medical autorizat și a controalelor medicale regulate.
      Grupa 2:
      16.2.   Cu excepția situațiilor excepționale, pe deplin justificate de avizul medical autorizat și sub rezerva controalelor medicale regulate, nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care suferă de deficiență renală severă și ireversibilă.
      DISPOZIȚII DIVERSE
      Grupa 1:
      17.1.   Sub rezerva avizului medical autorizat și, dacă este necesar, a controalelor medicale regulate, se pot emite sau reînnoi permise de conducere pentru solicitanții sau conducătorii auto care au suferit transplantul unui organ sau un implant artificial care afectează capacitatea de conducere.
      Grupa 2:
      17.2.   Organul medical de specialitate acordă atenția cuvenită riscurilor și pericolelor suplimentare pe care le implică conducerea vehiculelor care se încadrează în grupa respectivă.
      18.   De regulă, dacă solicitanții sau conducătorii auto suferă de o tulburare care nu este menționată la punctele anterioare, dar care poate fi sau genera o incapacitate funcțională care afectează siguranța la volan, nu se emit sau reînnoiesc permise de conducere, cu excepția cazului în care cererea este susținută de aviz medical autorizat și, dacă este necesar, sub rezerva controalelor medicale regulate.


title: Directiva 2001/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind autorizarea întreprinderilor feroviare

text:
07/vol. 8           RO                                Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                     63

32001L0013

L 75/26                                   JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE                                                   15.3.2001

                       DIRECTIVA 2001/13/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
                                                     din 26 februarie 2001
                 de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind autorizarea întreprinderilor feroviare

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,                        (3)    Pentru a asigura aplicarea drepturilor de acces la infrastruc-
                                                                                tura feroviară pe întreg teritoriul Comunității pe baze egale
                                                                                și nediscriminatorii, Directiva 95/18/CE a Consiliului (6) a
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în                 introdus o autorizație pentru întreprinderile feroviare care
special articolul 71,                                                             furnizează serviciile prevăzute la articolul 10 din Directiva
                                                                                91/440/CEE, această autorizație fiind obligatorie pentru
                                                                                operarea unor astfel de servicii și valabilă pe întreg teritoriul
având în vedere propunerea Comisiei (1),                                          Comunității.

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),                 (4)    Având în vedere că unele state membre au acordat drepturi
                                                                                de acces care au depășit cadrul Directivei 91/440/CEE, este
                                                                                necesară asigurarea unui tratament corect, transparent și
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
                                                                                nediscriminatoriu tuturor întreprinderilor feroviare care
                                                                                pot opera pe această piață prin extinderea principiilor de
hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251                  autorizare stabilite de Directiva 95/18/CE, asupra tuturor
din tratat (4), având în vedere proiectul comun aprobat de Comi-                  societăților care activează în acest sector.
tetul de conciliere la 22 noiembrie 2000,
                                                                           (5)    Pentru a-și îndeplini mai bine obligațiile de informare,
întrucât:                                                                         statele membre și Comisia trebuie să asigure o mai bună
                                                                                informare pentru toate statele membre și pentru Comisie.
                                                                                În conformitate cu practica obișnuită și interpretarea logică
(1)    Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 pri-                  a Directivei 95/18/CE, informațiile oferite de către statele
       vind dezvoltarea căilor ferate comunitare (5) prevede                      membre și de către Comisie trebuie să includă și autoriza-
       anumite drepturi de acces în transportul feroviar                          țiile eliberate.
       internațional pentru întreprinderile feroviare și consorțiile
       internaționale de întreprinderi feroviare.
                                                                           (6)    Sunt necesare garanții potrivit cărora întreprinderile fero-
                                                                                viare autorizate care operează transporturi internaționale
(2)    Pentru asigurarea de servicii sigure și corespunzătoare este               de mărfuri respectă prevederile vamale și fiscale aplicabile,
       necesar un regim comun de autorizare pentru a se garanta                   în special cele legate de tranzitul vamal.
       întotdeauna că toate întreprinderile feroviare îndeplinesc
       anumite cerințe în ceea ce privește onorabilitatea,
       capacitatea financiară și competența profesională necesare          (7)    Obiectivele prezentei directive, și anume stabilirea de
       protejării clienților și părților terțe, precum și că acestea              principii generale pentru autorizarea întreprinderilor fero-
       oferă servicii cu un grad ridicat de siguranță.                            viare și recunoașterea reciprocă a acestor autorizații pe
                                                                                întreg teritoriul Comunității, nu pot fi realizate în mod
                                                                                satisfăcător de către statele membre, având în vedere
(1) JO C 321, 20.10.1998, p. 8 și                                                 dimensiunea în mod evident internațională a acordării
    JO C 116 E, 26.4.2000, p. 38.                                                 unor astfel de autorizații și, de aceea, datorită implicațiilor
(2) JO C 209, 22.7.1999, p. 22.                                                   transnaționale ale acesteia, pot fi mai bine realizate de către
(3) JO C 57, 29.2.2000, p. 40.                                                    Comunitate, în conformitate cu principiile subsidiarității și
(4) Avizul Parlamentului European din 10 martie 1999 (JO C 175,                   proporționalității stabilite la articolul 5 din tratat. Prezenta
    21.6.1999, p. 119), confirmat pe 16 septembrie 1999 (JO C 54,
    25.2.2000, p. 56), Poziția comună a Consiliului din 28 martie 2000
                                                                                directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realiza-
    (JO C 178, 27.6.2000, p. 23) și Decizia Parlamentului European din            rea acestor obiective.
    5 iulie 2000 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia
    Parlamentului European din 1 februarie 2001 și Decizia Consiliului
    din 20 decembrie 2000.                                                 (8)    Directiva 95/18/CE se modifică în mod corespunzător,
(5) JO L 237, 24.8.1991, p. 25. Directivă modificată de Directiva
    2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului (a se vedea
    pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial).                                (6) JO L 143, 27.6.1995, p. 70.
 ---pagebreak--- 64                    RO                                 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                             07/vol. 8

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:                                                    4. la articolul 4 se adaugă următorul alineat:

                                                                                „(5) Autorizația este valabilă pe întreg teritoriul Comunității.”;
                               Articolul 1

Directiva 95/18/CE se modifică după cum urmează:
                                                                              5. la articolul 6, a patra liniuță se înlocuiește cu următorul text:

1. articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
                                                                                „— nu a(au) fost sancționată(te) pentru infracțiuni grave sau
     „Articolul 1                                                                   repetate cu privire la îndeplinirea obligațiilor impuse de
                                                                                legislația socială sau legislația muncii, inclusiv obligațiile
     (1) Prezenta directivă se referă la criteriile aplicabile eliberării,          impuse de protecția muncii și de legislația privind asigu-
     înnoirii sau modificării autorizațiilor, de către un stat mem-                 rările de sănătate, precum și de legislația vamală, în cazul
     bru, destinate întreprinderilor feroviare care sunt înființate sau             unei/unor companii care doresc să opereze transporturi
     urmează să fie înființate în Comunitate.                                       transfrontaliere de mărfuri supuse procedurilor vamale”;

     (2) Statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al
     prezentei directive:
                                                                              6. la articolul 11, alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
     (a) întreprinderile care operează doar servicii de transport
         feroviar de călători pe o infrastructură feroviară locală sau
         regională independentă;                                                 „(8) Când o autoritate responsabilă cu autorizarea eliberează,
                                                                                suspendă, revocă sau modifică o autorizație, statul membru în
                                                                                cauză informează imediat Comisia. Comisia informează apoi
     (b) întreprinderile feroviare care operează doar servicii de                celelalte state membre.”;
         transport feroviar de călători urbane și suburbane;

     (c) întreprinderile feroviare a căror activitate se limitează la
         furnizarea de servicii regionale de transport feroviar de
                                                                              7. articolele 12 și 13 se înlocuiesc cu următorul text:
         marfă care nu intră sub incidența domeniului de aplicare
         a Directivei 91/440/CEE;
                                                                                „Articolul 12
     (d) întreprinderile care efectuează doar transport de marfă pe
         o infrastructură feroviară privată care există numai pentru
         a fi folosită de către proprietarul acesteia în scopul propri-
         ilor sale transporturi de marfă.                                        (1) În completarea cerințelor prezentei directive, o întreprin-
                                                                                dere feroviară trebuie să se conformeze dreptului intern și nor-
                                                                                melor administrative compatibile cu legislația comunitară și se
     (3) Întreprinderile a căror activitate se limitează la asigurarea           aplică în mod nediscriminatoriu, în special:
     de servicii navetă pentru vehicule rutiere prin tunelul Canalului
     Mânecii sunt excluse din domeniul de aplicare a prezentei
     directive.”;                                                                (a) specificațiile tehnice și de operare pentru serviciile ferovi-
                                                                                are;

2. la articolul 2, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
                                                                                (b) condițiile de siguranță aplicabile personalului, materialu-
     „(a) «întreprindere feroviară» înseamnă orice întreprindere,                    lui rulant și organizării interne a întreprinderii;
          publică sau privată, a cărei principală activitate constă în
          furnizarea de servicii de transport marfă și/sau călători pe
          calea ferată cu condiția ca întreprinderea să asigure                  (c) dispozițiile privind sănătatea, siguranța, condițiile sociale
          tracțiunea; acest termen include și întreprinderile care asi-              și drepturile muncitorilor și ale consumatorilor;
          gură doar tracțiunea”;
                                                                                (d) cerințele aplicabile tuturor întreprinderilor din sectorul
                                                                                feroviar, menite să ofere beneficii sau protecție consuma-
3. articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:                                     torilor.

     „Articolul 3
                                                                                (2) O întreprindere feroviară poate oricând supune Comisiei
     Fiecare stat membru va desemna organismul responsabil cu                    problema compatibilității cerințelor de drept intern cu
     eliberarea licențelor și cu îndeplinirea obligațiilor impuse de             legislația comunitară, precum și problema dacă aceste cerințe
     prezenta directivă. Sarcina eliberării autorizațiilor este                  se aplică în mod nediscriminatoriu. În cazul în care Comisia
     îndeplinită de un organism care nu furnizează servicii de                   consideră că dispozițiile prezentei directive nu au fost respec-
     transport feroviar și este independent de organizațiile sau                 tate, își dă avizul cu privire la interpretarea corectă a directivei
     întreprinderile care furnizează astfel de servicii.”;                       fără să aducă atingere articolului 226 din tratat.
 ---pagebreak--- 07/vol. 8           RO                               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                65

   Articolul 13                                                                                Articolul 3

   Întreprinderile feroviare trebuie să respecte acordurile               Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul
   aplicabile transportului feroviar internațional în vigoare în          Oficial al Comunităților Europene.
   statele membre în care operează. De asemenea, acestea trebuie
   să respecte prevederile vamale și fiscale relevante.”

                                                                                Articolul 4

                             Articolul 2                                  Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele
administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive
până la 15 martie 2003. Statele membre informează imediat
Comisia cu privire la aceasta.                                            Adoptată la Bruxelles, 26 februarie 2001.

Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o                  Pentru Parlamentul European,            Pentru Consiliu,
trimitere la prezenta directiva sau sunt însoțite de o asemenea                     Președintele,                     Președintele,
trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre
stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.                            N. FONTAINE                         A. LINDH