title: Directiva 2005/43/CE a Comisiei din 23 iunie 2005 de modificare a anexelor la Directiva 68/193/CEE a Consiliului privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței-de-vie

text:
Anunţ juridic important

|

32005L0043

Official Journal L 164 , 24/06/2005 P. 0037 - 0045 Official Journal L 275 , 06/10/2006 P. 0460 - 0468

		20050623Directiva 2005/43/CE a Comisieidin 23 iunie 2005de modificare a anexelor la Directiva 68/193/CEE a Consiliului privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței-de-vieCOMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 68/193/CEE a Consiliului din 9 aprilie 1968 privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței-de-vie [1], în special articolul 2 alineatul (1) (DA) litera (c), articolul 8 alineatul (2), articolul 10 alineatul (3) și articolul 17a,întrucât:(1) Directiva 68/193/CEE adoptă dispozițiile comunitare în domeniul comercializării materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie în interiorul Comunității. Directiva stabilește condițiile pe care trebuie să le îndeplinească cultura, materialul de înmulțire, ambalajul și etichetarea.(2) Ameliorarea tehnicilor de înmulțire vegetativă permite produselor vegetale fabricate în conformitate cu aceste tehnici comercializarea atât sub forma tradițională, cât și în mănunchiuri sau în ghivece, lăzi sau cutii.(3) În cazul în care statele membre solicită ca fiecare livrare de material produs în interiorul teritoriului lor să fie, de asemenea, însoțită de un document uniform, trebuie să se prevadă condițiile aplicabile documentului de însoțire menționat.(4) Unele condiții referitoare la materialul de înmulțire și la compoziția ambalajului nu se aplică materialului de înmulțire produs prin aplicarea unor metode noi de producție.(5) Condițiile pe care cultura trebuie să le îndeplinească sunt prevăzute în anexa I la Directiva 68/193/CEE. În această anexă trebuie incluse o referire la categoria și tipul de material de înmulțire, o nouă listă pozitivă a organismelor dăunătoare care trebuie controlate, precum și metoda de inspecție și testele aplicabile culturii.(6) Condițiile pe care trebuie să le îndeplinească materialul de înmulțire sunt prevăzute în anexa II la Directiva 68/193/CEE. În anexa menționată trebuie să se includă o referire la soiul și, după caz, clona fiecărei categorii și a fiecărui tip de material de înmulțire din punctul de vedere al identității și purității, la metoda de inspecție aplicabilă materialului de înmulțire și la calibrarea acestuia pe tipuri.(7) Condițiile pe care trebuie să le îndeplinească ambalajul sunt prevăzute în anexa III la Directiva 68/193/CEE. În anexa menționată trebuie să se includă o referire la compoziția unităților de ambalaj în funcție de tipul de material de înmulțire.(8) Condițiile privind etichetarea și documentul de însoțire sunt prevăzute în anexa IV la Directiva 68/193/CEE. În anexa menționată trebuie incluse toate indicațiile referitoare la materialul de înmulțire cerute de articolul 10 din Directiva 68/193/CEE.(9) Ciclul vegetativ al materialului de înmulțire al viței-de-vie durează mai mulți ani, perioada de inspecție și de testare necesară fiind, din acest motiv, relativ lungă. Introducerea rapidă a noilor condiții este susceptibilă să ducă la o penurie a materialului de înmulțire care îndeplinește noile cerințe. Prin urmare, este oportun să se prevadă o perioadă de tranziție în vederea respectării noilor condiții stabilite de anexele I, II și IV în ceea ce privește materialul de înmulțire existent.(10) Prin urmare, Directiva 68/193/CEE trebuie modificată în consecință.(11) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexele I-IV la Directiva 68/193/CEE se înlocuiesc cu anexele I-IV la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre adoptă și publică, până la 31 iulie 2006, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Statele membre aplică dispozițiile menționate începând cu 1 august 2006.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 23 iunie 2005.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO L 93, 17.4.1968, p. 15. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 268, 18.10.2003, p. 1).--------------------------------------------------20050623ANEXA ICONDIȚII REFERITOARE LA CULTURĂ1. Cultura trebuie să dețină identitatea și puritatea soiurilor și a clonelor, după caz.2. Starea culturii și starea de dezvoltare a culturii trebuie să permită controale suficiente ale identității și purității soiurilor și clonelor, după caz, precum și ale stării de sănătate.3. Trebuie să existe o garanție suficientă că solul sau substratul culturii, după caz, nu este infectat cu organisme dăunătoare sau cu vectorii acestora, în special nematozi susceptibili de a fi purtători de maladii virale. Vița-de-vie mamă și pepinierele trebuie să fie plantate în condiții care să evite orice risc de contaminare cu organisme dăunătoare.4. Prezența organismelor dăunătoare care reduc valoarea de utilizare a materialului de înmulțire nu este tolerată decât în limita minimă posibilă.5. Condițiile stabilite la punctele 5.1-5.5 se aplică, sub rezerva punctului 5.6, în special organismelor dăunătoare prevăzute la literele (a), (b) și (c) de mai jos:(a) complexul degenerării infecțioase: virusul scurtnodării viței-de-vie (sau al frunzelor în formă de palmier) (GFLV) și virusul mozaicului arab (ArMV);(b) boala răsucirii frunzelor viței-de-vie: tipurile 1 (GLRaV-1) și 3 (GLRaV-3) ale virusului asociat bolii răsucirii frunzelor viței-de-vie;(c) marmorarea viței-de-vie (GFkV) (numai pentru portaltoi).5.1. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului de înmulțire inițial este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a), 5 (b) și 5 (c). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate prin indexare sau pe o metodă de testare echivalentă acceptată pe plan internațional, valabilă pentru toate plantele. Aceste teste trebuie confirmate prin rezultatele testelor fitosanitare efectuate la fiecare cinci ani asupra tuturor plantelor în vederea detectării prezenței organismelor menționate la punctele 5 (a) și 5 (b).Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele golurilor pe plantație, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă.5.2. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului de înmulțire de bază este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate pe toate plantele. Aceste teste trebuie efectuate cel puțin o dată la șase ani, începând cu al treilea an de la înființarea plantației mamă.În cazurile în care inspecțiile oficiale anuale în câmp se fac pe toate plantele, testele fitosanitare se efectuează cel puțin o dată la șase ani, începând de la al șaselea an de la înființarea plantației mamă.Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele golurilor pe plantație, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă.5.3. În urma unei inspecții oficiale trebuie să se ateste faptul că vița-de-vie mamă destinată producerii materialului certificat este lipsită de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b). Această inspecție se bazează pe rezultatele testelor fitosanitare efectuate prin examinare după metodele de analiză/procedurile de control care sunt în conformitate cu normele general acceptate. Aceste teste trebuie efectuate cel puțin o dată la zece ani începând de la al cincilea an de la înființarea plantației mamă.În cazurile în care inspecțiile oficiale anuale în câmp se fac pe toate plantele, testele fitosanitare se efectuează cel puțin o dată la zece ani, începând de la al zecelea an de la înființarea plantației mamă.Proporția golurilor atribuită organismelor dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b) nu trebuie să depășească 5 %. Plantele infectate trebuie eliminate. Cauzele acestor goluri, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă.5.4. În ceea ce privește plantațiile mamă destinate producerii materialului de înmulțire standard, proporția golurilor atribuite organismelor dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b) nu trebuie să depășească 10 %. Plantele infectate trebuie eliminate de la înmulțire. Cauzele acestor goluri, fie că sunt puse pe seama organismelor dăunătoare menționate mai sus sau a altor factori, trebuie înscrise în dosarul unde se înregistrează datele privind vița-de-vie mamă.5.5. În urma unei inspecții oficiale anuale în câmp bazate pe metode vizuale, coroborată, după caz, cu teste corespunzătoare și/sau o a doua inspecție în câmp a culturii, trebuie să se ateste faptul că pepinierele sunt lipsite de organismele dăunătoare menționate la punctele 5 (a) și 5 (b).5.6. (a) Statele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile anexei I la prezenta directivă până la 31 iulie 2011, în ceea ce privește plantațiile mamă care produc deja material de înmulțire inițial și material de bază la data intrării în vigoare a Directivei 2005/43/CE a Comisiei [*].(b) Statele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile anexei I la prezenta directivă până la 31 iulie 2012, în ceea ce privește plantațiile mamă care produc deja material certificat la data intrării în vigoare a Directivei 2005/43/CE.(c) În cazul în care statele membre decid să nu aplice punctele 5.1, 5.2 sau 5.3 așa cum sunt descrise la literele (a) și (b) menționate anterior, ele vor aplica, în schimb, următoarele reguli:Virusurile dăunătoare, în special scurtnodarea și răsucirea, trebuie eliminate din culturile destinate producerii materialului de înmulțire inițial și de bază. Culturile destinate producerii materialului de înmulțire din celelalte categorii trebuie să fie menținute libere de plantele care prezintă simptome ale bolilor virale dăunătoare.6. Pepinierele nu trebuie să fie amplasate într-o plantație viticolă sau plantație mamă. Distanța minimă de o plantație viticolă sau plantație mamă trebuie să fie de trei metri.7. Materialul de înmulțire folosit pentru producția de butași portaltoi pentru altoire, butași altoi, butași pepinieră, butași pentru înrădăcinare și vițe altoite trebuie să provină din plantații mamă care au fost inspectate și aprobate.8. Fără a aduce atingere inspecției oficiale prevăzute la punctul 5 de mai sus, trebuie efectuată cel puțin o inspecție oficială în câmp. Inspecții suplimentare în câmp se efectuează în cazul apariției unor litigii care pot fi soluționate fără a se aduce prejudicii calității materialului de înmulțire.[*] JO L 164, 24.6.2005, p. 37.--------------------------------------------------20050623ANEXA IICONDIȚII PRIVIND MATERIALUL DE ÎNMULȚIREI. CONDIȚII GENERALE1. Materialul de înmulțire trebuie să aibă identitatea și puritatea soiului și, după caz, puritatea clonală; o toleranță de 1 % este admisă la comercializarea materialului de înmulțire standard.2. Materialul de înmulțire trebuie să aibă puritatea tehnică de minimum 96 %.Se consideră impurități tehnice următoarele:(a) materialul de înmulțire deshidratat total sau parțial, chiar dacă după desicare a fost înmuiat în apă;(b) materialul de înmulțire avariat, contorsionat sau deteriorat, îndeosebi cel vătămat de grindină sau ger, strivit sau fisurat;(c) materialul nu îndeplinește cerințele de la punctul III.3. Curpenul trebuie să fi atins o stare de maturare suficientă a lemnului.4. Prezența organismelor dăunătoare care reduc valoarea de utilizare a materialului de înmulțire este tolerată doar la un nivel foarte scăzut.Materialul de înmulțire care prezintă semne sau simptome evidente care pot fi atribuite organismelor dăunătoare pentru care nu există tratamente eficiente, trebuie să fie eliminate.II. CONDIȚII SPECIALE1. Vițe altoiteVițele altoite constituite dintr-o combinație din aceeași categorie de material de reproducere se află în această categorie.Vițele altoite constituite dintr-o combinație de diferite categorii de material de reproducere se clasifică la subcategoria inferioară a elementelor din care se compune.2. Derogare temporarăStatele membre pot lua decizia de a nu aplica dispozițiile de la punctul 1 până la 31 iulie 2010, în ceea ce privește vițele altoite provenite din material de înmulțire inițial altoit pe material de înmulțire de bază. Statele membre care nu decid să nu aplice punctul 1 sunt obligate să aplice regula următoare.Vițele altoite constituite din material de înmulțire inițial altoit pe material de înmulțire de bază vor fi clasificate ca material de înmulțire inițial.III. CALIBRARE1. Butașii portaltoi pentru altoire, butașii pepinieră și butașii altoiDiametruAcesta se referă la diametrul cel mai mare al secțiunii. Acest standard nu se aplică butașilor erbacei.(a) butași portaltoi pentru altoire și butași altoi:(aa) diametrul la vârf: 6,5-12 mm(ab) diametru maxim la bază: 15 mm, cu excepția butașilor altoi utilizați pentru altoire in situ.(b) butașii pepineră:diametru minim la vârf: 3,5 mm.2. Butași înrădăcinațiA. DiametrulDiametrul, măsurat la mijlocul internodului situat sub punctul de inserție al lăstarului superior și pe axul mare, trebuie să fie cel puțin egal cu 5 mm. Acest standard nu se aplică la butașii înrădăcinați derivați din material de înmulțire erbaceu.B. LungimeaDistanța de la punctul inferior de inserție a rădăcinilor la baza lăstarului superior trebuie să fie de cel puțin:(a) 30 cm pentru vițele portaltoi înrădăcinate destinate pentru altoire; cu toate acestea, pentru cele destinate pentru Sicilia, această lungime trebuie să fie de 20 cm;(b) 20 cm pentru alte vițe înrădăcinate.Acest standard nu este aplicabil butașilor înrădăcinați derivați din material de înmulțire erbaceu.C. RădăcinileFiecare plantă trebuie să aibă minimum trei rădăcini bine dezvoltate și bine repartizate radial. Cu toate acestea, soiul 420 A poate avea numai două rădăcini bine dezvoltate, cu condiția ca ele să fie dispuse pe părți opuse.D. TalonajulTalonajul trebuie să fie făcut la o distanță suficientă sub diafragmă, în așa fel încât să nu o deterioreze, dar nu mai mult de un cm sub ea.3. Vițe altoiteA. LungimeaTulpina trebuie să fie de cel puțin 20 cm lungime.Acest standard nu este aplicabil vițelor altoite derivate din material de înmulțire erbaceu.B. RădăcinileFiecare plantă trebuie să aibă minimum trei rădăcini bine dezvoltate și bine repartizate radial. Totuși soiul 420 A poate avea numai două rădăcini bine dezvoltate, cu condiția ca ele să fie pe părți opuse.C. SuduraFiecare plantă trebuie să aibă o sudură adecvată, uniformă și solidă.D. TalonajulTalonajul trebuie să fie făcut la o distanță suficientă sub diafragmă în așa fel încât să nu o deterioreze, dar nu mai mult de un cm sub ea.--------------------------------------------------20050623ANEXA IIIAMBALAREACompoziția ambalajelor sau a legăturilor1. Tip | 2. Număr de bucăți | 3. Cantitate maximă |1.Vițe altoite | 25, 50, 100, sau multiplu de 100 | 500 |2.Vițe înrădăcinate | 50, 100 sau multiplu de 100 | 500 |3.Butași altoi | | |—cu cel puțin 5 ochi utilizabili | 100 sau 200 | 200 |—cu un ochi utilizabil | 500 sau multiplu de 500 | 5000 |4.Butași portaltoi pentru altoire | 100 sau multiplu de 100 | 1000 |5.Butași pepinieră | 100 sau multiplu de 100 | 500 |CONDIȚII SPECIALEI. Cantități miciAtunci când este necesar, mărimea (numărul de bucăți) ambalajelor și legăturilor din toate tipurile și categoriile de material de înmulțire menționate în coloana 1 din tabel poate fi mai mică decât cantitățile minime indicate în coloana 2.II. Plante de viță cu rădăcini într-un substrat oarecare, în ghivece, lăzi sau cutiiNumărul de bucăți și cantitatea maximă nu se aplică.--------------------------------------------------20050623ANEXA IVMARCAREAA. ETICHETAI. Informații cerute1. Norme CE2. Țara de producție3. Autoritatea pentru certificare sau control și statul membru sau inițialele acestora4. Numele și adresa persoanei responsabile cu sigilarea ambalajului sau numărul de identificare al acesteia5. Specia6. Tipul materialului7. Categoria8. Soiul și, după caz, clona. Pentru vițele altoite, aceste indicații se aplică pentru portaltoi și pentru altoi.9. Numărul de referință al lotului10. Cantitatea11. Lungimea - numai pentru butași portaltoi pentru altoire și se raportează la lungimea minimă a butașilor din respectivul lot12. Campania agricolăII. Cerințe minimeEticheta trebuie să îndeplinească următoarele criterii:1. să fie imprimată cu caractere de neșters;2. să fie aplicată într-un loc la vedere în așa fel încât să fie ușor vizibilă;3. informațiile prevăzute la punctul (A).I nu trebuie să fie în niciun fel ascunse, neclare sau întrerupte prin alte indicații sau imagini;4. informațiile prevăzute la punctul (A).I vor apărea în același câmp vizual.III. Derogare cu privire la ambalajele sau legăturile mici destinate consumatorului final1. Mai mult decât o bucatăEticheta conține următoarea mențiune obligatorie: la punctul 10:"Numărul exact de bucăți pe ambalaj sau legătură".2. Numai o bucatăUrmătoarele informații prevăzute la punctul (A).I nu se cer:- tipul materialului- categoria- numărul de referință al lotului- cantitatea- lungimea pentru butași portaltoi pentru altoire- campania agricolă.IV. Derogare cu privire la vițele in ghivece, lăzi sau cutiiÎn cazul plantelor de viță cu rădăcinile într-un substrat oarecare în ghivece, lăzi sau cutii, atunci când ambalajele acestui material nu pot îndeplini cerințele pentru sigilare (inclusiv etichetarea) din cauza compoziției lor:(a) materialul de înmulțire trebuie să fie ținut în loturi separate, corect identificate pe soiuri și, după caz, pe clone și pe număr de bucăți;(b) eticheta oficială nu este obligatorie;(c) materialul de înmulțire trebuie să fie însoțit de documentul însoțitor prevăzut la punctul (B).B. DOCUMENTUL ÎNSOȚITORI. Condiții care trebuie îndepliniteÎn cazul în care statele membre solicită întocmirea unui document însoțitor, acesta:(a) trebuie să fie întocmit în cel puțin două exemplare (pentru expeditor și pentru destinatar);(b) trebuie să însoțească (exemplarul destinatarului) transportul de la locul expeditorului la locul de destinație;(c) trebuie să indice toate informațiile stabilite la punctul II de mai jos în ceea ce privește loturile individuale ale transportului;(d) trebuie să fie păstrat cel puțin un an și să fie pus la dispoziția autorității oficiale de control.II. Lista informațiilor care trebuie incluse1. Norme CE2. Țara de producție3. Autoritatea pentru certificare sau control și statul membru sau inițialele acestora4. Numărul de ordine5. Expeditorul (adresă, număr de înregistrare)6. Destinatarul (adresă)7. Specia8. Tipul (tipurile) de material9. Categoria (Categoriile)10. Soiul (soiurile) și, după caz, clona (clonele). Pentru vițele altoite, aceste indicații se aplică pentru portaltoi și pentru altoi.11. Numărul de bucăți pe lot12. Numărul total de loturi13. Data livrării.--------------------------------------------------


title: Directiva 97/7/CE a Parlamentului European Și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță

text:
               15/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               160

         31997L0007

               L 144/19

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 97/7/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 20 mai 1997
   privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat (3), ținând seama de textul comun aprobat la 27 noiembrie 1996 de Comitetul de conciliere,

               (1)

               întrucât, în cadrul procesului de atingere a obiectivelor pieței interne, trebuie să se ia măsuri destinate consolidării treptate a acestei piețe;

               (2)

               întrucât libera circulație a mărfurilor și serviciilor afectează nu numai sectorul afacerilor, ci și persoanele particulare; întrucât aceasta permite consumatorilor accesul la bunuri și servicii care provin dintr-un alt stat membru în aceleași condiții ca și populația acelui stat;

               (3)

               întrucât vânzarea transfrontalieră la distanță poate fi una dintre manifestările concrete pentru consumatori a realizării pieței interne, astfel cum s-a constatat, inter alia, în comunicarea Comisiei către Consiliu intitulată „Spre o piață unică a distribuției”; întrucât este necesar, pentru buna funcționare a pieței interne, ca consumatorii să poată să se adreseze unei întreprinderi care se află în afara țării lor, chiar în cazul în care aceasta din urmă dispune de o filială în țara de rezidență a consumatorului;

               (4)

               întrucât introducerea noilor tehnologii antrenează o multiplicare a mijloacelor puse la dispoziția consumatorilor de a obține informații privind ofertele prezentate pe întreg teritoriul Comunității și pentru a comanda aceste produse; întrucât anumite state membre au luat deja măsuri diferite sau divergente de protecție a consumatorilor în materie de vânzare la distanță, cu incidență negativă asupra concurenței între întreprinderi în cadrul pieței interne; întrucât, în consecință, este necesară introducerea la nivel comunitar a unui minimum de norme comune în acest domeniu;

               (5)

               întrucât alineatele (18) și (19) din anexa la Rezoluția Consiliului din 14 aprilie 1975, privind un program preliminar al Comunității Economice Europene pentru o politică de protejare și informare a consumatorilor (4) subliniază necesitatea de a proteja cumpărătorii de bunuri sau de servicii împotriva cererilor de plată pentru mărfuri necomandate și împotriva metodelor de vânzare agresivă;

               (6)

               întrucât alineatul (33) din comunicarea Comisiei către Consiliu, intitulată „Un nou impuls pentru politica de protecție a consumatorilor”, care fost aprobată prin Rezoluția Consiliului din 23 iunie 1986 (5), declară că Comisia va prezenta propuneri privind utilizarea noilor tehnologii ale informației care permit consumatorilor, de la domiciliul lor, să comande furnizorilor;

               (7)

               întrucât Rezoluția Consiliului din 9 noiembrie 1989, asupra priorităților viitoare pentru relansarea politicii de protecție a consumatorilor (6) invită Comisia să acorde prioritate domeniilor prevăzute de anexa la rezoluția menționată; întrucât anexa respectivă menționează noile tehnologii privind vânzarea la distanță; întrucât Comisia a dat curs acestei rezoluții prin adoptarea unui plan de acțiune trienal pentru politica de protecție a consumatorilor în Comunitatea Economică Europeană (1990-1992); întrucât acest plan prevede adoptarea unei directive;

               (8)

               întrucât utilizarea limbilor străine în domeniul contractelor la distanță este de competența statelor membre;

               (9)

               întrucât contractele negociate la distanță presupun utilizarea unuia sau a mai multor mijloace de comunicare la distanță; întrucât diferitele mijloace de comunicare sunt utilizate în cadrul unui sistem organizat de vânzări sau de prestări de servicii la distanță, fără a fi necesară prezența simultană a furnizorului și a consumatorului; întrucât evoluția permanentă a acestor mijloace de comunicare nu permite stabilirea unei liste exhaustive, dar face necesară definirea principiilor valabile chiar pentru acelea care nu sunt încă utilizate pe scară largă;

               (10)

               întrucât aceeași tranzacție care comportă operațiuni succesive sau o serie de operațiuni distincte pe o perioadă de timp poate da naștere la descrieri juridice diferite, în funcție de legislația statelor membre; întrucât dispozițiile prezentei directive nu pot fi aplicate în mod diferit, în conformitate cu legislația statelor membre, sub rezerva recurgerii la prevederile articolului 14; întrucât, în acest scop, este, deci, necesar să se considere că trebuie cel puțin respectate dispozițiile prezentei directive la data primei operațiuni dintr-o serie de operațiuni succesive sau a primei dintr-o serie de operațiuni distincte pe o perioadă de timp, putând fi considerate ca formând un tot, indiferent dacă această operațiune sau această serie de operațiuni face obiectul unui singur contract sau mai multor contracte succesive, distincte;

               (11)

               întrucât utilizarea mijloacelor de comunicare la distanță nu trebuie să conducă la o diminuare a informațiilor furnizate consumatorului; întrucât ar trebui, deci, să se determine informațiile care trebuie transmise consumatorilor, indiferent de mijloacele de comunicare utilizate; întrucât informațiile transmise trebuie, de asemenea, să fie conforme cu celelalte norme comunitare relevante, și în special cele prevăzute de Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative din statele membre referitoare la publicitatea înșelătoare (7); întrucât, în cazul în care sunt prevăzute excepții la obligațiile privind furnizarea de informații, este la latitudinea consumatorului, în mod discreționar, să ceară anumite informații de bază, precum identitatea furnizorului, caracteristicile esențiale ale bunurilor sau serviciilor și prețul lor;

               (12)

               întrucât, în cazul comunicării prin telefon, consumatorul trebuie să primească suficiente informații la începutul conversației pentru a decide continuarea convorbirii;

               (13)

               întrucât informațiile difuzate prin intermediul anumitor tehnologii electronice au deseori un caracter efemer, în măsura în care acestea nu sunt primite și pe un suport durabil; întrucât consumatorul trebuie, deci, să primească în scris, în timp util, informații necesare unei bune executări a contractului;

               (14)

               întrucât consumatorul nu are posibilitatea de a vedea produsul în mod concret sau de a aprecia natura serviciului furnizat înainte de încheierea contractului; întrucât ar trebui să se prevadă un drept de retractare din contract, în lipsa prevederilor contrare ale prezentei directive; întrucât, pentru ca acest drept să nu rămână pur formal, eventualele costuri suportate de consumator atunci când își exercită dreptul de retractare nu trebuie să fie limitate la costuri directe de returnare a bunurilor; întrucât acest drept de retractare nu trebuie să prejudicieze drepturile consumatorului, în temeiul legislației interne, mai ales în ceea ce privește primirea produselor deteriorate, a serviciilor defectuoase sau a produselor și serviciilor care nu corespund descrierii din ofertă; întrucât este de competența statelor membre să determine alte condiții și modalități consecutive exercitării dreptului de retractare;

               (15)

               întrucât este necesar, de asemenea, să se prevadă un termen de executare a contractului, în cazul în care acesta nu a fost definit în momentul comenzii;

               (16)

               întrucât tehnica promoțională care constă în a expedia un produs sau a presta un serviciu consumatorului, în schimbul plății, fără o cerere prealabilă sau acord explicit din partea sa, nu poate fi permisă cu excepția cazului în care se referă la un produs sau serviciu de substituție;

               (17)

               întrucât principiile prevăzute la articolele 8 și 10 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950 se aplică; întrucât ar trebui să se recunoască dreptul consumatorului la protecția vieții private, mai ales în ceea ce privește dreptul la liniște, în legătură cu anumite tehnici de comunicare agresive; întrucât, în consecință, ar trebui să se precizeze limitele specifice ale utilizării acestor mijloace; întrucât statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru protejarea eficace a acelor consumatori care nu doresc să fie contactați prin anumite mijloace de comunicare, contra unor astfel de contacte, fără a aduce atingere mijloacelor speciale de protecție oferite consumatorului de legislația comunitară privind protejarea datelor personale și a vieții private;

               (18)

               întrucât este important ca normele minime obligatorii conținute de prezenta directivă să fie completate, după caz, de acorduri voluntare ale comercianților interesați, în conformitate cu Recomandarea 92/295/CEE a Comisiei din 7 aprilie 1992, privind codurile de practică pentru protecția consumatorilor cu privire la contractele negociate la distanță (8);

               (19)

               întrucât este important, în interesul unei protecții optime a consumatorilor, ca aceștia să fie informați în mod satisfăcător asupra dispozițiilor prezentei directive și asupra codurilor de practică ce pot exista în acest domeniu;

               (20)

               întrucât nerespectarea dispozițiilor prezentei directive poate să aducă prejudicii nu numai consumatorilor, ci și competitorilor; întrucât, în consecință, se pot prevedea dispoziții care să permită organismelor publice sau reprezentanților acestora, sau organizațiilor de consumatori având, în temeiul legislației interne, un interes legitim în protecția consumatorilor, sau organizațiilor profesionale având un interes legitim în a acționa în sensul asigurării aplicării sale;

               (21)

               întrucât este important pentru protecția consumatorilor de a trata, de îndată ce este posibil, chestiunea reclamațiilor transfrontaliere; întrucât Comisia a publicat la 14 februarie 1996 un plan de acțiune privind accesul consumatorilor la instanțele judecătorești și soluționarea litigiilor cu consumatorii pe piața internă; întrucât acest plan de acțiune cuprinde inițiative specifice pentru promovarea procedurilor extrajudiciare; întrucât sunt sugerate criterii obiective (anexa II) pentru asigurarea fiabilității acestor proceduri și se prevede utilizarea unor formulare standard pentru reclamații (anexa III);

               (22)

               întrucât, în utilizarea noilor tehnologii, consumatorul nu poate controla mijloacele de comunicare folosite; întrucât, în consecință, este necesar să se prevadă că sarcina probei poate reveni furnizorului;

               (23)

               întrucât există riscul ca, în anumite cazuri, consumatorul să fie lipsit de protecție, în temeiul prezentei directive, prin desemnarea legislației unei țări nemembre ca legislație aplicabilă contractului; întrucât, în consecință, ar trebui ca prezenta directivă să prevadă dispoziții pentru prevenirea acestui risc;

               (24)

               întrucât un stat membru poate interzice, din motive de interes general, comercializarea pe teritoriul său a anumitor produse și servicii prin contracte la distanță; întrucât această interdicție trebuie respecte normele comunitare; întrucât astfel de interdicții sunt deja prevăzute, mai ales în materie de medicamente, de Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (9) și prin Directiva 92/28/CEE a Consiliului din 31 martie 1992 privind publicitatea pentru medicamentele de uz uman (10),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiect
   Obiectul prezentei directive este apropierea actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre privind contractele la distanță între consumatori și furnizori.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive:

               1.

               „contract la distanță” înseamnă orice contract privind bunuri sau servicii, încheiat între un furnizor și un consumator, în cadrul unei sistem organizat de vânzare sau de prestare de servicii la distanță organizat de furnizor, care, pentru acest contract, utilizează exclusiv unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță până la momentul în care este încheiat contractul și inclusiv acel moment;

               2.

               „consumator” înseamnă orice persoană fizică care, în contractele reglementate de prezenta directivă, acționează în scopuri care sunt în afara activității sale profesionale;

               3.

               „furnizor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care, în contracte reglementate de prezenta directivă, acționează în capacitatea sa profesională;

               4.

               „mijloc de comunicare la distanță” înseamnă orice mijloc care, fără prezența fizică simultană a furnizorului și consumatorului, poate fi utilizat pentru încheierea unui contract între aceste părți. O listă care indică mijloacele reglementate de prezenta directivă figurează în anexa I;

               5.

               „operator de mijloc de comunicare” înseamnă orice persoană fizică sau juridică, publică sau privată, a cărei activitate profesională constă în a pune la dispoziția furnizorilor unul sau mai multe mijloace de comunicare la distanță.

         Articolul 3
   Derogări
   (1)   Prezenta directivă nu se aplică contractelor:

               —

               privind servicii financiare a căror listă neexhaustivă figurează în anexa II;

               —

               încheiate prin intermediul automatelor sau incintelor comerciale automatizate;

               —

               încheiate cu operatori de telecomunicații prin folosirea telefoanelor publice cu plată;

               —

               încheiate în scopul construcției și vânzării de bunuri imobiliare sau referitoare la alte drepturi privind bunuri imobiliare, cu excepția închirierii;

               —

               încheiate în urma unei licitații.

         (2)   Articolele 4, 5, 6 și articolul 7 alineatul (1) nu se aplică:

               —

               contractelor de furnizare de produse alimentare, băuturi sau alte bunuri de consum curent furnizate la domiciliului consumatorului, la reședința acestuia sau la locul său de muncă prin distribuitori stabili;

               —

               contractelor de furnizare de servicii de cazare, transport, alimentație, distracții, atunci când furnizorul se angajează, la încheierea contractului, să furnizeze aceste servicii la o dată anume sau pentru o perioadă anume; în mod excepțional, în cazul activităților de distracții în aer liber, furnizorul poate să-și rezerve dreptul de a nu aplica articolul 7 alineatul (2), în anumite împrejurări.

         Articolul 4
   Informații prealabile
   (1)   Consumatorul trebuie să beneficieze, în timp util înainte de încheierea contractului, de informațiile următoare:

               (a)

               identitatea furnizorului și, în cazul în care contractul necesită plata în avans, adresa acestuia;

               (b)

               caracteristicile esențiale ale bunurilor sau serviciilor;

               (c)

               prețul bunurilor sau serviciilor, cu toate taxele incluse;

               (d)

               costuri de livrare, după caz;

               (e)

               modalități de plată, de livrare sau de executare;

               (f)

               existența unui drept de retractare, cu excepția cazurilor prevăzute la articolul 6 alineatul (3);

               (g)

               costul de utilizare a mijloacelor de comunicare la distanță, atunci când este calculat pe baza unui alt tarif decât tariful de bază;

               (h)

               durata de valabilitate a ofertei sau a prețului;

               (i)

               după caz, durata minimă a contractului în cazul contractelor privind furnizarea continuă sau repetată a bunurilor sau serviciilor.

         (2)   Informațiile menționate la alineatul (1), al căror scop comercial trebuie să apară fără echivoc, se furnizează într-o manieră clară și inteligibilă, pe orice cale adecvată mijloacelor de comunicare la distanță utilizate, cu respectarea, mai ales, a principiilor bunei credințe în materie de tranzacții comerciale și a principiilor care reglementează protecția persoanelor care nu au capacitatea de a-și da consimțământul, în conformitate cu legislația statelor membre, cum sunt minorii.
   (3)   De asemenea, în cazul comunicărilor telefonice, se indică explicit la începutul oricărei conversații cu consumatorul identitatea furnizorului și scopul comercial al apelului.
   Articolul 5
   Confirmarea scrisă a informațiilor
   (1)   Consumatorul trebuie să primească, în scris sau pe un alt suport durabil disponibil și la care are acces, confirmarea informațiilor menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a)-(f), în timp util pe parcursul executării contractului și până la momentul livrării, în cazul bunurilor care nu sunt destinate livrărilor către terți, cu excepția cazului în care aceste informații au fost deja furnizate consumatorului înainte de încheierea contractului, în scris sau pe un alt suport durabil disponibil și la care acesta are acces.
   În orice caz trebuie să se menționeze următoarele:

               —

               o informare scrisă asupra condițiilor și modalităților de exercitare a dreptului de retractare, în sensul articolului 6, inclusiv cazurile menționate la articolul 6 alineatul (3) prima liniuță;

               —

               adresa geografică a sediului furnizorului unde consumatorul poate prezenta reclamațiile sale;

               —

               informații privind serviciile după vânzare și garanțiile comerciale existente;

               —

               condițiile de reziliere a contractului, atunci când acesta este pe durată nedeterminată sau pe o perioadă mai mare de un an.

         (2)   Alineatul (1) nu se aplică serviciilor a căror executare este realizată cu ajutorul unui mijloc de comunicare la distanță, atunci când aceste servicii sunt furnizate o singură dată și sunt facturate de operatorul mijlocului de comunicare la distanță. Cu toate acestea, consumatorul trebuie să aibă posibilitatea, în toate cazurile, să cunoască adresa geografică a sediului furnizorului la care consumatorul își poate prezenta reclamațiile.
   Articolul 6
   Dreptul de retractare
   (1)   Pentru orice contract la distanță, consumatorul dispune de un termen de cel puțin șapte zile lucrătoare pentru a se retracta din contract, fără penalități și fără indicarea vreunui motiv. Singurele cheltuieli care pot fi imputate consumatorului datorită exercitării dreptului său de a se retracta sunt costurile directe de returnare a mărfurilor.
   Termenul de exercitare a acestui drept curge:

               —

               pentru bunuri, de la data recepției de către consumator, atunci când obligațiile prevăzute la articolul 5 au fost îndeplinite;

               —

               pentru servicii, de la data încheierii contractului sau la data în care obligațiile prevăzute la articolul 5 au fost îndeplinite, în cazul în care acestea au fost îndeplinite după încheierea contractului, cu condiția ca termenul să nu depășească termenul de trei luni prevăzut de alineatul următor.

         În cazul în care furnizorul nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 5, termenul este de trei luni. Acest termen curge:

               —

               pentru bunuri, de la data recepției lor de către consumator;

               —

               pentru servicii, de la data încheierii contractului.

         În cazul în care informațiile menționate la articolul 5 sunt furnizate în acest termen de trei luni, termenul de șapte zile lucrătoare prevăzut de primul alineat începe să curgă din acest moment.
   (2)   În cazul în care dreptul de retractare a fost exercitat de către consumator în conformitate cu prezentul articol, furnizorul este obligat să ramburseze gratis sumele plătite de consumator. Singurele cheltuieli care pot fi imputate consumatorului datorită exercitării dreptului de retractare sunt costurile directe ale returnării bunurilor. Rambursarea trebuie efectuată cât mai curând posibil și, în orice caz, în termen de treizeci de zile.
   (3)   Cu excepția cazului în care părțile au convenit altfel, consumatorul nu-și poate exercita dreptul de retractare prevăzut la alineatul (1) în ceea ce privește contractele:

               —

               pentru furnizarea de servicii, în cazul în care executarea a început, cu acordul consumatorului, înainte ca termenul de șapte zile lucrătoare prevăzut la alineatul (1) să expire;

               —

               pentru furnizarea de bunuri sau servicii al căror preț depinde de fluctuațiile de pe piața financiară pe care furnizorul nu poate să le controleze;

               —

               pentru furnizarea de bunuri confecționate după specificațiile prezentate de consumator sau personalizate în mod clar sau care, după natura lor, nu pot fi returnate sau sunt susceptibile a se deteriora sau a se perima rapid;

               —

               pentru furnizarea de înregistrări audio sau video sau de programe informatice care au fost desigilate de către consumator;

               —

               pentru furnizarea de ziare, periodice și reviste;

               —

               pentru servicii de jocuri și loterie.

         (4)   Statele membre prevăd în legislația lor pentru a se asigura că:

               —

               în cazul în care prețul bunurilor sau serviciilor este în întregime sau parțial acoperit de un credit acordat de furnizor sau

               —

               în cazul în care acest preț este în întregime sau parțial acoperit de un credit acordat consumatorului de un terț, pe baza unui acord între terț și furnizor;

         contractul de credit este reziliat, fără penalități, în cazul în care consumatorul își exercită dreptul de retractare, în conformitate cu alineatul (1).
   Statele membre stabilesc modalitățile de reziliere a contractului de credit.
   Articolul 7
   Executarea
   (1)   Cu excepția cazului în care părțile nu au convenit altfel, furnizorul trebuie să execute comanda în termen de cel mult treizeci de zile de la data următoare celei în care consumatorul a transmis comanda sa furnizorului.
   (2)   În cazul în care furnizorul nu-și respectă obligațiile ce-i revin în temeiul contractului, pe motiv că bunurile sau serviciile comandate nu sunt disponibile, consumatorul trebuie să fie informat de această situație și trebuie să poată obține rambursarea tuturor sumelor pe care le-a plătit în cel mai scurt timp, și, în orice caz, în termen de treizeci de zile.
   (3)   Cu toate acestea, statele membre pot să prevadă ca furnizorul să poată furniza consumatorului bunuri sau servicii la o calitate și la un preț echivalent, în cazul în care această posibilitate a fost prevăzută anterior încheierii contractului sau în contract. Consumatorul este informat despre această posibilitate într-o manieră clară și inteligibilă. Cheltuielile de returnare a bunurilor, ca urmare a exercitării dreptului de retractare sunt, în acest caz, în sarcina furnizorului, iar consumatorul trebuie să fie informat cu privire la aceasta. În aceste cazuri, furnizarea de bunuri sau servicii nu poate fi asimilată unei vânzări necomandate, în sensul articolului 9.
   Articolul 8
   Plata prin card bancar
   Statele membre asigură existența unor măsuri corespunzătoare pentru a permite consumatorului:

               —

               să ceară anularea unei plăți în caz de utilizare frauduloasă a cardului său de plată, în cadrul unui contract la distanță reglementat de prezenta directivă;

               —

               în caz de utilizare frauduloasă, să fie ori recreditat cu sumele plătite ori acestea să-i fie restituite.

         Articolul 9
   Vânzări necomandate
   Statele membre iau măsurile necesare pentru:

               —

               interzicerea furnizării de bunuri sau servicii unui consumator fără ca acestea să fie comandate în prealabil de către consumator, atunci când această furnizare implică o cerere de plată;

               —

               exonerarea consumatorului de orice obligație, în cazul furnizării necomandate, absența răspunsului neavând valoare de consimțământ.

         Articolul 10
   Restricții asupra utilizării anumitor mijloace de comunicare la distanță
   (1)   Utilizarea de către un furnizor a următoarelor mijloace necesită consimțământul prealabil al consumatorului:

               —

               sistemul automatizat de apelare fără intervenție umană (automat de apel);

               —

               fax.

         (2)   Statele membre se asigură că mijloacele de comunicare la distanță, altele decât cele menționate la alineatul (1), care permit folosirea comunicațiilor individuale, să fie utilizate numai în absența opoziției clare a consumatorului.
   Articolul 11
   Căi de atac judiciare sau administrative
   (1)   Statele membre iau măsuri pentru a asigura mijloacele adecvate și eficace de respectare a dispozițiilor prezentei directive, în interesul consumatorului.
   (2)   Mijloacele menționate la alineatul (1) cuprind dispoziții care permit unuia sau mai multora dintre următoarele organisme, astfel cum este stabilit de legislația internă, să introducă o acțiune în față unei instanțe judecătorești sau a organelor administrative competente, potrivit legislației interne, pentru a se asigura aplicarea dispozițiilor de drept intern de punere în aplicare a prezentei directive:

               (a)

               organismele publice sau reprezentanții lor;

               (b)

               organizațiile de consumatori având un interes legitim în protecția consumatorilor;

               (c)

               organizațiile profesionale având un interes legitim de a acționa.

               (3)

                           (a)

                           Statele membre pot stabili ca sarcina probei privind existența unei informări prealabile, a unei confirmări scrise, a respectării termenelor sau a consimțământului consumatorului să revină furnizorului.

                           (b)

                           Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că furnizorii și operatorii mijloacelor de comunicație, atunci când sunt în măsură să facă acest lucru, pun capăt practicilor care nu sunt conforme cu măsurile adoptate în temeiul prezentei directive.

         (4)   Statele membre pot prevedea ca supravegherea voluntară de către organismele autonome a respectării dispozițiilor prezentei directive și recurgerea la aceste organisme pentru soluționarea litigiilor să se adauge mijloacelor pe care statele membre trebuie să le prevadă pentru a asigura respectarea dispozițiilor prezentei directive.
   Articolul 12
   Caracterul obligatoriu
   (1)   Consumatorul nu poate renunța la drepturile pe care i le conferă transpunerea prezentei directive în legislația internă.
   (2)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că consumatorul nu este privat de protecția acordată de prezenta directivă datorită alegerii legislației unei țări nemembre ca legislație aplicabilă contractului, atunci când contractul are o legătură strânsă cu teritoriul unuia sau mai multor state membre.
   Articolul 13
   Norme comunitare
   (1)   Dispozițiile prezentei directive se aplică în măsura în care nu există dispoziții speciale în reglementările comunitare în legătură cu anumite tipuri de contracte la distanță, în integralitatea lor.
   (2)   Atunci când reglementările comunitare specifice conțin dispoziții care reglementează numai anumite aspecte ale furnizării de bunuri sau servicii, se aplică, de preferință, aceste dispoziții decât dispozițiile prezentei directive, pentru aceste aspecte concrete ale contractelor la distanță.
   Articolul 14
   Clauză minimală
   Statele membre pot introduce sau menține, în domeniul reglementat de prezenta directivă, dispoziții mai stricte, compatibile cu prevederile tratatului, pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorului. Aceste dispoziții cuprind, după caz, interzicerea, pentru motive de interes general, a comercializării pe teritoriul lor a anumitor produse sau servicii, în special medicamente, prin contracte la distanță, cu respectarea prevederilor tratatului.
   Articolul 15
   Punerea în aplicare
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de trei ani de la data intrării sale în vigoare. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă actele prevăzute la alineatul (1), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (4)   În termen de patru ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului asupra punerii în aplicare a prezentei directive, însoțit, după caz, de o propunere de revizuire a acesteia.
   Articolul 16
   Informarea consumatorului
   Statele membre iau măsurile necesare pentru informarea consumatorului asupra legislației interne care transpune prezenta directivă și încurajează, după caz, organizațiile profesionale să informeze consumatorii asupra codurilor lor de practică.
   Articolul 17
   Sistemele de reclamații
   Comisia studiază posibilitatea de a stabili mijloace eficace pentru tratarea reclamațiilor consumatorilor cu privire la vânzarea la distanță. În termen de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia înaintează un raport Parlamentului European și Consiliului privind rezultatele studiilor realizate, însoțit după caz, de propuneri.
   Articolul 18
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 19
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 20 mai 1997.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J.M. GIL-ROBLES

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VAN AARTSEN

      (1)  JO C 156, 23.6.1992, p. 14 și

      JO C 308, 15.11.1993, p. 18.

      (2)  JO C 19, 25.1.1993, p. 111.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 26 mai 1993 (JO C 176, 28.6.1993, p. 95), Poziția Comună a Consiliului din 29 iunie 1995, (JO C 288, 30.10.1995, p. 1) și Decizia Parlamentului European din 13 decembrie 1995 (JO C 17, 22.1.1996, p. 51). Decizia Parlamentului European din 16 ianuarie 1997 și Decizia Consiliului din 20 ianuarie 1997.

      (4)  JO C 92, 25.4.1975, p. 1.

      (5)  JO C 167, 5.7.1986, p. 1.

      (6)  JO C 294, 22.11.1989, p. 1.

      (7)  JO L 250, 19.9.1984, p. 17.

      (8)  JO L 156, 10.6.1992, p. 21.

      (9)  JO L 298, 17.10.1989, p. 23.

      (10)  JO L 113, 30.4.1992, p. 13.
   ANEXA I
   Mijloace de comunicare reglementate de articolul 2 alineatul (4)

               —

               Imprimate fără destinatar

               —

               Imprimatele cu destinatar

               —

               Scrisori-tip

               —

               Publicitate din presă cu formular de comandă

               —

               Catalog

               —

               Convorbiri telefonice cu operator uman

               —

               Convorbiri telefonice fără operator (automate de apel, audiotext)

               —

               Radio

               —

               Videofon (telefon cu ecran)

               —

               Videotext (ecranul microcomputerului și al televizorului) cu tastatură sau ecran tactil

               —

               Poștă electronică

               —

               Fax

               —

               Televiziune (teleshopping).

         ANEXA II
   Servicii financiare în înțelesul articolului 3 alineatul (1)

               —

               Servicii de investiții

               —

               Operațiuni de asigurare și reasigurare

               —

               Servicii bancare

               —

               Operațiuni cu futures sau opțiuni

         Aceste servicii cuprind în special:

               —

               servicii de investiții menționate de anexa la Directiva 93/22/CEE (1); servicii prestate de societățile de investiții colective;

               —

               servicii privind activitățile supuse recunoașterii reciproce menționate de anexa la Directiva 89/646/CEE (2);

               —

               operațiuni legate de activitățile de asigurare și reasigurare menționate:

                           —

                           la articolul 1 din Directiva 73/239/CEE (3);

                           —

                           de anexa la Directiva 79/267/CEE (4);

                           —

                           de Directiva 64/225/CEE (5);

                           —

                           de Directivele 92/49/CEE (6) și 92/96/CEE (7).

      (1)  JO L 141, 11.6.1993, p. 27.

      (2)  JO L 386, 30.12.1989, p. 1, directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/30/CEE (JO L 110, 28.4.1992, p. 52).

      (3)  JO L 228, 16.8.1973, p. 3, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/49/CEE (JO L 228, 11.8.1992, p. 1).

      (4)  JO L 63, 13.3.1979, p. 1, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/619/CEE (JO L 330, 29.11.1990, p. 50).

      (5)  JO 56, 4.4.1964, p. 878/64, directivă astfel cum a fost modificată prin Actul de aderare din 1973.

      (6)  JO L 228, 11.8.1992, p. 1.

      (7)  JO L 360, 9.12.1992, p. 1.


title: Directiva 2011/18/UE a Comisiei din 1 martie 2011 de modificare a anexelor II, V și VI la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               2.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 57/21

         DIRECTIVA 2011/18/UE A COMISIEI
   din 1 martie 2011
   de modificare a anexelor II, V și VI la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (1), în special articolul 30 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivei 2008/57/CE, care se referă la adaptarea anexelor II-IX la directiva respectivă, trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 29 alineatul (4) din Directiva 2008/57/CE.

               (2)

               Subsistemul control-comandă și semnalizare constă în echipamente terestre și de bord, care trebuie considerate ca fiind două subsisteme separate. Prin urmare, anexa II la Directiva 2008/57/CE trebuie modificată în consecință.

               (3)

               Echipamentul de măsurare a consumului de energie electrică este integrat fizic în materialul rulant. Prin urmare, anexa II la Directiva 2008/57/CE trebuie modificată în consecință.

               (4)

               În conformitate cu articolul 17 alineatul (3) din Directiva 2008/57/CE, statele membre trebuie să desemneze organismele responsabile pentru efectuarea procedurilor de verificare în cazul normelor naționale. Prin urmare, anexele V și VI la Directiva 2008/57/CE trebuie modificate pentru a specifica procedurile respective aplicate de aceste organisme.

               (5)

               În ceea ce privește secțiunea 2 din anexa VI la Directiva 2008/57/CE și recurgerea la declarațiile intermediare de verificare (denumite în continuare „DIV”), organismul notificat trebuie să întocmească mai întâi un certificat „CE” de declarație intermediară de verificare, iar apoi solicitantul trebuie să întocmească declarația „CE” corespunzătoare. Prin urmare, anexele V și VI la Directiva 2008/57/CE trebuie modificate în consecință.

               (6)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 29 alineatul (1) din Directiva 2008/57/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele II, V și VI la Directiva 2008/57/CE se înlocuiesc cu textul care figurează în anexele I, II și, respectiv, III la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2011 cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele actelor respective.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Republica Cipru și Republica Malta nu au obligația de a transpune și a aplica prezenta directivă atât timp cât nu există un sistem feroviar pe teritoriile lor.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 1 martie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      ANEXA I

            „ANEXA II

               SUBSISTEME

            1.   Lista subsistemelor

            În sensul prezentei directive, sistemul care constituie sistemul feroviar poate fi divizat în următoarele subsisteme:

                        (a)

                        din domeniul structural:

                                    —

                                    infrastructură;

                                    —

                                    energie;

                                    —

                                    control-comandă și semnalizare terestră;

                                    —

                                    control-comandă și semnalizare la bord;

                                    —

                                    material rulant;

                        (b)

                        din domeniul funcțional:

                                    —

                                    operare și gestionarea traficului;

                                    —

                                    întreținere;

                                    —

                                    aplicații telematice pentru serviciile de transport călători și marfă.

                  2.   Descrierea subsistemelor

            Pentru fiecare subsistem sau parte a unui subsistem, lista elementelor constitutive și a aspectelor referitoare la interoperabilitate este propusă de agenție în momentul elaborării proiectului de STI relevantă. Fără a aduce atingere determinării aspectelor și elementelor constitutive referitoare la interoperabilitate sau ordinii în care acestea vor face obiectul STI-urilor, subsistemele includ:
            2.1.   Infrastructură

            Linia ferată, macazurile, lucrările de inginerie (poduri, tuneluri etc.), infrastructura asociată a stațiilor (peroane, zone de acces, incluzând nevoile persoanelor cu mobilitate redusă etc.), echipamente de siguranță și de protecție.
            2.2.   Energie

            Sistemul de electrificare, inclusiv liniile aeriene și componentele terestre ale sistemului de măsurare a consumului de energie electrică.
            2.3.   Control-comandă și semnalizare terestră

            Toate echipamentele terestre necesare pentru a asigura siguranța și pentru a comanda și controla mișcările trenurilor autorizate să circule în rețea.
            2.4.   Control-comandă și semnalizare la bord

            Toate echipamentele de bord necesare pentru a asigura siguranța și pentru a comanda și controla mișcările trenurilor autorizate să circule în rețea.
            2.5.   Operare și gestionarea traficului

            Procedurile și echipamentele asociate care permit operarea coerentă a diferitelor subsisteme structurale, atât în cursul unei operări normale, cât și al unei operări în condiții degradate, incluzând, în special, compunerea și conducerea trenurilor, planificarea și gestionarea traficului.
            Calificările profesionale care pot fi necesare pentru efectuarea serviciilor transfrontaliere.
            2.6.   Aplicații telematice

            În conformitate cu anexa I, acest subsistem cuprinde două elemente:

                        (a)

                        aplicații pentru serviciile destinate călătorilor, incluzând sistemele care oferă călătorilor informații înaintea și în cursul călătoriei, sistemele de rezervare și plată, gestionarea bagajelor și gestionarea legăturilor între trenuri și cu alte tipuri de transport;

                        (b)

                        aplicații pentru serviciile de transport de marfă, incluzând sistemele de informare (monitorizarea în timp real a mărfurilor și a trenurilor), sistemele de selectare și de alocare, sistemele de rezervare, plată și facturare, gestionarea legăturilor cu alte tipuri de transport și eliberarea documentelor electronice de însoțire.

                  2.7.   Material rulant

            Structură, sistem de comandă și control pentru toate echipamentele trenului, dispozitive de captare a curentului electric, unități de tracțiune și de transformare a energiei, echipamente de bord pentru măsurarea consumului de energie electrică, mecanisme de frânare, cuplare și rulare (boghiuri, osii etc.) și suspensii, uși, interfețe om/mașină (mecanic, personal de bord și călători, incluzând nevoile persoanelor cu mobilitate redusă), dispozitive de siguranță pasive sau active și dispozitive necesare pentru asigurarea sănătății călătorilor și a personalului de bord.
            2.8.   Întreținere

            Procedurile, echipamentele asociate, centrele logistice pentru lucrări de întreținere și componente de rezervă care efectuează întreținerea corectivă și preventivă obligatorie pentru asigurarea interoperabilității sistemului feroviar și garantarea performanțelor cerute.”

      ANEXA II

            „ANEXA V

               DECLARAȚIA DE VERIFICARE A SUBSISTEMELOR

            1.   Declarația de verificare «CE» a subsistemelor

            Declarația de verificare «CE» și documentele însoțitoare trebuie să fie datate și semnate.
            Declarația respectivă trebuie să se bazeze pe informațiile rezultate în urma procedurii de verificare «CE» pentru subsisteme, definită în secțiunea 2 din anexa VI. Declarația trebuie să fie redactată în aceeași limbă ca și dosarul tehnic și trebuie să conțină cel puțin următoarele:

                        —

                        trimiteri la directivă;

                        —

                        denumirea și adresa entității contractante sau denumirea și adresa producătorului ori a reprezentantului său autorizat cu sediul în Uniunea Europeană (a se indica denumirea comercială și adresa completă; în cazul reprezentantului autorizat, a se indica și denumirea comercială a entității contractante sau a producătorului);

                        —

                        scurtă descriere a subsistemului;

                        —

                        denumirea și adresa organismului notificat care a efectuat verificarea «CE» menționată la articolul 18;

                        —

                        trimiteri la documentele conținute în dosarul tehnic;

                        —

                        toate dispozițiile relevante, provizorii sau finale, pe care trebuie să le respecte subsistemele și, în special, orice restricții sau condiții de funcționare, dacă este cazul;

                        —

                        în cazul unei declarații provizorii: perioada de valabilitate a declarației «CE»;

                        —

                        identitatea semnatarului.

                  Atunci când în anexa VI se face trimitere la DIV «CE», dispozițiile prezentei secțiuni se aplică declarației respective.
            2.   Declarația de verificare a subsistemelor în cazul normelor naționale

            Atunci când în anexa VI se face trimitere la declarația de verificare a subsistemelor în cazul normelor naționale, dispozițiile secțiunii 1 se aplică mutatis mutandis declarației respective.”

      ANEXA III

            „ANEXA VI

               PROCEDURA DE VERIFICARE PENTRU SUBSISTEME

            1.   PRINCIPII GENERALE
            Procedura de verificare pentru un subsistem presupune controlul și certificarea faptului că un subsistem:

                        —

                        este proiectat, construit și instalat astfel încât să îndeplinească cerințele esențiale care i se aplică; și

                        —

                        poate fi autorizat pentru punere în funcțiune.

                  2.   PROCEDURA DE VERIFICARE «CE»
            2.1.   Introducere

            Verificarea «CE» este procedura prin care un organism notificat controlează și certifică faptul că subsistemul:

                        —

                        respectă STI relevantă (relevante);

                        —

                        respectă celelalte reglementări care decurg din tratat.

                  2.2.   Părțile subsistemului și etapele

            2.2.1.   Declarația intermediară de verificare (DIV)

            Dacă se precizează în STI-uri sau, după caz, la cererea solicitantului, subsistemul poate fi divizat în anumite părți sau poate fi verificat în anumite etape ale procedurii de verificare.
            Declarația intermediară de verificare (DIV) este procedura prin care un organism notificat controlează și certifică anumite părți ale subsistemului sau anumite etape ale procedurii de verificare.
            Fiecare DIV conduce la emiterea unui certificat DIV «CE» de către organismul notificat ales de solicitant, care întocmește, la rândul său, dacă este cazul, o DIV «CE». Certificatul DIV și DIV trebuie să facă trimitere la STI-urile față de care a fost evaluată conformitatea.
            2.2.2.   Părțile subsistemului

            Solicitantul poate cere o DIV pentru fiecare parte. Fiecare parte este controlată în fiecare dintre etapele descrise la punctul 2.2.3.
            2.2.3.   Etapele procedurii de verificare

            Subsistemul, sau anumite părți ale subsistemului, este controlat în fiecare dintre următoarele etape:

                        —

                        proiectare generală;

                        —

                        producție: construcție, incluzând, în special, lucrările de inginerie civilă, producerea, asamblarea elementelor constitutive și reglajele generale;

                        —

                        testarea finală.

                  Solicitantul poate cere o DIV pentru etapa de proiectare (inclusiv pentru testele de tip) și pentru etapa de producție.
            2.3.   Certificatul de verificare

            2.3.1.   Organismul notificat responsabil pentru verificarea «CE» evaluează proiectarea, producția și testarea finală a subsistemului și întocmește certificatul de verificare «CE» destinat solicitantului, care, la rândul său, întocmește declarația de verificare «CE». Certificatul de verificare «CE» trebuie să facă trimitere la STI-urile față de care a fost evaluată conformitatea.
            Dacă un subsistem nu a fost evaluat în ceea ce privește conformitatea sa cu toate STI-urile relevante (de exemplu, în cazul unei derogări, al aplicării parțiale a STI-urilor din motive de adaptare sau de reînnoire, al unei perioade de tranziție pentru o STI sau într-un caz specific), certificatul «CE» face trimitere în mod precis la STI-urile sau la părțile acestora cu care nu a fost examinată conformitatea de către organismul notificat în cursul procedurii de verificare «CE».
            2.3.2.   Dacă au fost eliberate certificate DIV «CE», organismul notificat responsabil pentru verificarea «CE» a subsistemului ține seama de aceste certificate DIV «CE» și, înainte de eliberarea certificatului de verificare «CE»:

                        —

                        verifică dacă certificatele DIV «CE» acoperă, în mod corect, cerințele relevante ale STI-urilor;

                        —

                        verifică toate aspectele care nu sunt acoperite de certificatul (certificatele) DIV «CE»; și

                        —

                        verifică testarea finală a subsistemului în ansamblul său.

                  2.4.   Dosarul tehnic

            Dosarul tehnic care însoțește declarația de verificare «CE» trebuie să conțină următoarele:

                        —

                        caracteristicile tehnice legate de proiect, inclusiv planuri generale și detaliate conforme cu execuția, scheme electrice și hidraulice, scheme ale circuitelor de control, descrierea sistemelor automate și de procesare a datelor, documentație privind operarea și întreținerea etc. relevante pentru subsistemul respectiv;

                        —

                        lista elementelor constitutive de interoperabilitate, menționate la articolul 5 alineatul (3) litera (d), care sunt încorporate în subsistem;

                        —

                        copii ale declarațiilor «CE» de conformitate sau de adecvare pentru utilizare care trebuie furnizate împreună cu elementele constitutive menționate mai sus, în conformitate cu articolul 13 din directivă, însoțite, dacă este cazul, de notele de calcul corespunzătoare și de copii ale rapoartelor privind testările și examinările efectuate de organismele notificate pe baza specificațiilor tehnice comune;

                        —

                        dacă este disponibil, certificatul (certificatele) DIV «CE» și, în acest caz, dacă e relevant, DIV «CE» (DIV-urile «CE») care însoțește (însoțesc) certificatul de verificare «CE», inclusiv rezultatul verificării valabilității certificatelor de către organismul notificat;

                        —

                        certificatul de verificare «CE», însoțit de notele de calcul corespunzătoare și semnat de organismul notificat responsabil pentru verificarea «CE», în care se declară că subsistemul îndeplinește cerințele STI-urilor relevante și se menționează orice rezerve formulate în cursul desfășurării activităților și care nu au fost retrase; certificatul de verificare «CE» trebuie să fie însoțit și de rapoartele de inspecție și de audit întocmite de același organism în exercitarea atribuțiilor sale menționate la punctele 2.5.3 și 2.5.4;

                        —

                        certificate «CE» eliberate în conformitate cu alte acte legislative care decurg din tratat;

                        —

                        în cazul în care se solicită integrarea în siguranță în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 352/2009 al Comisiei (1), solicitantul trebuie să includă în dosarul tehnic raportul evaluatorului privind Metodele de siguranță comune (MSC) pentru evaluarea riscului menționate la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2004/49/CE.

                  2.5.   Monitorizare

            2.5.1.   Scopul monitorizării «CE» este asigurarea faptului că obligațiile care rezultă din dosarul tehnic au fost îndeplinite în cursul producției subsistemului.
            2.5.2.   Organismul notificat responsabil pentru controlul producției trebuie să aibă acces permanent în șantierele de construcții, în atelierele de producție, în depozite și, dacă este cazul, în instalațiile de prefabricare sau de testare și, în general, în toate incintele în care consideră că îi este necesar accesul pentru îndeplinirea atribuțiilor sale. Organismul notificat trebuie să primească de la solicitant toate documentele necesare în acest scop și, în special, planurile de implementare și documentația tehnică referitoare la subsistem.
            2.5.3.   Organismul notificat responsabil pentru controlul implementării trebuie să efectueze periodic audituri în vederea confirmării respectării STI-urilor relevante. Acest organism trebuie să furnizeze persoanelor responsabile de implementare un raport de audit. Prezența organismului respectiv poate fi necesară în anumite etape ale lucrărilor de construcție.
            2.5.4.   În plus, organismul notificat poate efectua vizite inopinate pe șantiere sau la atelierele de producție. Cu ocazia unor astfel de vizite, organismul notificat poate efectua audituri complete sau parțiale. Organismul respectiv trebuie să furnizeze persoanelor responsabile de implementare un raport de inspecție și, dacă este cazul, un raport de audit.
            2.5.5.   În vederea eliberării declarației «CE» de adecvare pentru utilizare, menționată în secțiunea 2 din anexa IV, organismul notificat poate să monitorizeze un subsistem pe care este montat un element constitutiv de interoperabilitate pentru a evalua, atunci când acest lucru este solicitat de STI corespunzătoare, adecvarea acestuia pentru utilizare în domeniul feroviar căruia îi este destinat.
            2.6.   Prezentare

            Dosarul complet menționat la punctul 2.4 trebuie să fie prezentat solicitantului pentru susținerea certificatului (certificatelor) DIV «CE», dacă este disponibil, eliberat de organismul notificat responsabil în acest sens, sau pentru susținerea certificatului de verificare eliberat de organismul notificat responsabil pentru verificarea «CE» a subsistemului. Dosarul trebuie atașat la declarația de verificare «CE» pe care solicitantul o trimite autorității competente la care depune cererea pentru autorizare de punere în funcțiune.
            O copie a dosarului trebuie păstrată de solicitant pe toată durata de funcționare a subsistemului. O copie a dosarului trebuie trimisă oricărui stat membru care o solicită.
            2.7.   Publicare

            Fiecare organism notificat trebuie să publice periodic informații relevante privind:

                        —

                        cererile de verificare «CE» și DIV primite;

                        —

                        cererile de evaluare a conformității și/sau a adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate;

                        —

                        certificatele DIV «CE» eliberate sau refuzate;

                        —

                        certificatele «CE» de conformitate și/sau de adecvare pentru utilizare eliberate sau refuzate;

                        —

                        certificatele de verificare «CE» eliberate sau refuzate.

                  2.8.   Limba

            Dosarele și corespondența referitoare la procedurile de verificare «CE» trebuie redactate într-o limbă oficială a UE și a statului membru în care este stabilit solicitantul sau într-o limbă oficială a UE acceptată de solicitant.
            3.   PROCEDURA DE VERIFICARE ÎN CAZUL NORMELOR NAȚIONALE
            3.1.   Introducere

            Procedura de verificare în cazul normelor naționale este procedura prin care organismul desemnat în temeiul articolului 17 alineatul (3) (organismul desemnat) controlează și certifică faptul că subsistemul este conform cu normele naționale notificate în conformitate cu articolul 17 alineatul (3).
            3.2.   Certificatul de verificare

            Organismul desemnat responsabil pentru procedura de verificare în cazul normelor naționale întocmește certificatul de verificare destinat solicitantului.
            Certificatul conține o trimitere precisă la norma (normele) națională (naționale) a cărei conformitate a fost examinată de organismul desemnat în procesul de verificare, inclusiv la normele referitoare la părțile care fac obiectul unei derogări de la o STI, al unei adaptări sau al unei reînnoiri.
            În cazul normelor naționale referitoare la subsistemele care compun un vehicul, organismul desemnat împarte certificatul în două părți, o parte care cuprinde trimiterile la normele naționale strict referitoare la compatibilitatea tehnică dintre vehicul și rețeaua în cauză și a doua parte rezervată tuturor celorlalte norme naționale.
            3.3.   Dosarul tehnic

            Dosarul tehnic care însoțește certificatul de verificare în cazul normelor naționale trebuie să fie inclus în dosarul tehnic menționat la punctul 2.4 și să conțină datele tehnice relevante pentru evaluarea conformității subsistemului cu normele naționale.”

         (1)  JO L 108, 22.4.2009, p. 4.


title: Directiva Comisiei din 17 iulie 1980 de modificare a anexei II la Directiva 66/401/CEE a Consiliului privind comercializarea semințelor de plante furajere

text:
               03/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               210

         31980L0754

               L 207/36

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 17 iulie 1980
   de modificare a anexei II la Directiva 66/401/CEE a Consiliului privind comercializarea semințelor de plante furajere
   (80/754/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 79/692/CEE (2), în special articolul 21a,
   întrucât, având în vedere evoluția cunoștințelor științifice și tehnice, anexa II la Directiva 66/401/CEE trebuie modificată din motivele expuse mai jos;
   întrucât standardele privind conținutul maxim în număr de semințe de Rumex spp. trebuie adaptate la standardele de calitate atinse în mod normal;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa II la Directiva 66/401/CEE se modifică după cum urmează.

               1.

               La secțiunea I punctul 2 subpunctul A, textul din capul coloanei 14 se înlocuiește cu următorul text: „Rumex spp., altele decât Rumex acetosellași Rumex maritimus”.

               2.

               La secțiunea I punctul 2 subpunctul B, textul de la litera (n) se înlocuiește cu următorul text:
               „Se permite omiterea numărării semințelor de Rumex spp., altele decât Rumex acetosellași Rumex maritimus, cu condiția să nu existe îndoieli în ceea ce privește respectarea standardelor stabilite în coloana 14”.

               3.

               La secțiunea II punctul 2 subpunctul A, textul din capul coloanei 4 se înlocuiește cu următorul text: „Rumex spp., altele decât Rumex acetosellași Rumex maritimus”.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1980 cel târziu.
   (2)   Statele membre se asigură că semințele de plante furajere nu fac obiectul nici unei restricții de comercializare prin aplicarea prezentei directive la date diferite.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 17 iulie 1980.

            Pentru Comisie

         Finn GUNDELACH

            Vicepreședinte

      (1)  JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66.

      (2)  JO L 205, 13.8.1979, p. 1.


title: Council Directive 92/101/EEC of 23 November 1992 amending Directive 77/91/EEC on the formation of public limited- liability companies and the maintenance and alteration of their capital

text:
               17/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               126

         31992L0101

               L 347/64

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 92/101/CEE A CONSILIULUI

   din 23 noiembrie 1992
   de modificare a Directivei 77/91/CEE privind constituirea societăților comerciale pe acțiuni, menținerea și modificarea capitalului acestora
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene Economice, în special articolul 54,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât, pentru a menține integralitatea capitalului subscris și pentru a garanta tratament egal acționarilor, Directiva 77/91/CEE (4) limitează posibilitățile unei societăți comerciale pe acțiuni de a achiziționa propriile acțiuni;
   întrucât restricția impusă pentru achiziționarea de către o societate comercială a acțiunilor proprii se aplică nu numai achiziționării efectuate de societate, ci și celor efectuate de orice persoană care acționează în nume propriu, dar pe seama societății comerciale;
   întrucât, pentru a evita ca o societate comercială să se servească de o altă societate comercială la care deține majoritatea drepturilor de vot sau asupra căreia poate exercita o influență dominantă pentru a efectua asemenea achiziții fără să respecte restricțiile impuse în această privință, regimul care reglementează achiziționarea de către o societate comercială a acțiunilor proprii trebuie extins pentru a acoperi cele mai importante și mai frecvente cazuri de achiziționare de acțiuni de către alte asemenea societăți; întrucât acest regim trebuie extins pentru a include subscrierea de acțiuni ale societăților comerciale pe acțiuni;
   întrucât, pentru a evita încălcarea Directivei 77/91/CEE, trebuie să fie incluse în reglementare societățile comerciale aflate sub incidența Directivei 68/151/CEE (5), precum și cele aflate sub incidența legislației unei țări terțe și care au o formă juridică comparabilă;
   întrucât, atunci când raporturile dintre o societate comercială pe acțiuni și o altă societate comercială sunt indirecte, după cum se menționează în al treilea motiv, este oportună relaxarea dispozițiilor aplicabile atunci când acele raporturi sunt directe, prin suspendarea drepturilor de vot ca o măsură minimă pentru a realiza obiectivelor prezentei directive;
   întrucât, atunci când un stat membru prevede un sistem de sancțiuni echivalente cu cele prevăzute în Directiva 77/91/CEE, precum și suspendarea drepturilor de vot, se poate considera că legislația respectivă respectă deja obiectivele prezentei directive;
   întrucât, în plus, se justifică exceptarea cazurilor în care natura specifică a activității profesionale elimină posibilitatea ca obiectivele prezentei directive să fie puse în pericol;
   întrucât, pentru a evita să fie afectată piața financiară a unui stat membru ca rezultat al structurii economice ale acelei țări și consecințele excesiv de directe privind dispozițiile cu privire la autoguvernare, trebuie să se prevadă o perioadă de adaptare corespunzătoare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Articolul 24a se inserează după articolul 24 din Directiva 77/91/CEE:

      „Articolul 24a

                  (1)

                              (a)

                              Subscrierea, achiziția sau deținerea de acțiuni ale societății comerciale pe acțiuni de către altă societate comercială în înțelesul articolului 1 din Directiva 68/151/CEE la care societatea comercială pe acțiuni dispune direct sau indirect de majoritatea drepturilor de vot sau asupra căreia poate exercita direct sau indirect o influență dominantă sunt considerate ca fiind efectuate de însăși societatea comercială pe acțiuni;

                              (b)

                              litera (a) se aplică, de asemenea, atunci când cealaltă societate comercială se află sub incidența legislației unei țări terțe și are o formă juridică comparabilă cu cele menționate la articolul 1 din Directiva 68/151/CEE.

            (2)   Cu toate acestea, atunci când societatea comercială pe acțiuni deține indirect majoritatea drepturilor de vot sau poate exercita indirect o influență dominantă, statele membre pot să nu aplice alineatul (1), dacă acesta prevede suspendarea drepturilor de vot aferente acțiunilor societății comerciale pe acțiuni deținută de altă societate comercială.
      (3)   În absența coordonării dispozițiilor de drept intern privind grupurile, statele membre pot:

                  (a)

                  să definească cazurile în care se consideră că o societate comercială pe acțiuni este în măsură să exercite o influență dominantă asupra unei alte societăți comerciale; dacă un stat membru exercită această opțiune, legislația sa internă trebuie, în orice caz, să prevadă posibilitatea exercitării unei influențe dominante, dacă o societate comercială pe acțiuni:

                              —

                              are dreptul să numească sau să demită majoritatea membrilor organului administrativ, de conducere sau de supraveghere și, în același timp, este acționar sau asociat al altei societăți comerciale sau

                              —

                              este acționar sau asociat al altei societăți comerciale și are control unic asupra majorității drepturilor de vot ale acționarilor sau asociaților săi în baza unui contract încheiat cu ceilalți acționari sau asociați ai societății în cauză.

                        Statele membre nu sunt obligate să prevadă dispoziții pentru alte cazuri decât cele prevăzute la prima și a doua liniuță;

                  (b)

                  să definească cazurile în care o societate comercială pe acțiuni este considerată ca deținând indirect drepturile de vot sau fiind indirect în măsură să exercite o influență dominantă;

                  (c)

                  să precizeze împrejurările în care o societate comercială pe acțiuni este considerată ca deținând drepturile de vot.

                  (4)

                              (a)

                              Statele membre pot să nu aplice alineatul (1) atunci când subscrierea, achiziția sau deținerea este efectuată în numele unei alte persoane decât persoana care subscrie, achiziționează sau deține acțiuni, care nu este nici societatea comercială pe acțiuni prevăzută la alineatul (1), nici altă societate comercială la care societatea comercială pe acțiuni deține, direct sau indirect, majoritatea drepturilor de vot sau la care poate exercita o influență dominantă, direct sau indirect.

                              (b)

                              În plus, statele membre pot să nu aplice alineatul (1) atunci când subscrierea, achiziția sau deținerea este efectuată de altă societate comercială în calitatea sa și în contextul activității sale ca agent profesionist de titluri de valoare, cu condiția ca aceasta să fie membru al unei burse de valori situate sau operând într-un stat membru sau să fie aprobată sau supervizată de o autoritate a statului membru cu competențe în supravegherea agenților profesioniști de titluri de valoare, care, în înțelesul prezentei directive, pot să includă instituții de credit.

            (5)   Statele membre pot să nu aplice alineatul (1), atunci când acțiunile deținute la o societate comercială pe acțiuni de altă societate comercială au fost achiziționate înainte de stabilirea raporturilor dintre cele două societăți comerciale în conformitate cu criteriile menționate la alineatul (1).
      Cu toate acestea, drepturile de vot aferente acelor acțiuni sunt suspendate și acțiunile sunt luate în considerare când se determină dacă este îndeplinită condiția prevăzută la articolul 19 alineatul (1) litera (b).
      (6)   Statele membre pot să nu aplice articolul 20 alineatul (2) sau articolul 21 alineatul (3) atunci când acțiunile unei societăți comerciale pe acțiuni sunt achiziționate de o altă societate comercială, cu condiția ca acestea să asigure următoarele:

                  (a)

                  suspendarea drepturilor de vot aferente acțiunilor societății comerciale pe acțiuni deținute de o altă societate comercială și

                  (b)

                  membrii organelor administrative sau de conducere ale societății comerciale pe acțiuni sunt obligați să răscumpere de la altă societate comercială acțiunile prevăzute la articolul 20 alineatul (2) și la articolul 21 alineatul (3) la prețul la care cealaltă societate le-a achiziționat; această sancțiune nu este aplicabilă atunci când membrii organelor administrative și de conducere ale societății comerciale pe acțiuni demonstrează că acea societate nu a avut nici un rol în subscrierea sau achiziționarea acțiunilor respective.”

   Articolul 2
   (1)   Statele membre pot să nu aplice dispozițiile articolului 24a din Directiva 77/91/CEE pentru acțiunile achiziționate înainte de data prevăzută la articolul 3 alineatul (2).
   Cu toate acestea, drepturile de vot aferente acestor acțiuni sunt suspendate și sunt luate în considerare atunci când se determină dacă este îndeplinită condiția prevăzută la articolul 19 alineatul (1) litera (b) din aceeași directivă.
   (2)   Pentru a evita să fie afectată piața financiară, Regatul Belgiei poate să amâne suspendarea acestor drepturi de vot până la 1 ianuarie 1998, în următoarele condiții:

               —

               să fie aferente acțiunilor achiziționate înainte de notificarea prezentei directive și

               —

               pentru toate societățile comerciale ale căror raporturi cu o societate comercială respectă criteriile prevăzute la articolul 24a alineatul (1) din Directiva 77/91/CEE, să nu depășească 10 % din drepturile de vot aferente acțiunilor societății comerciale pe acțiuni.

         Articolul 3
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 1 ianuarie 1994. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Statele membre stabilesc data intrării în vigoare a acestor dispoziții până la 1 ianuarie 1995.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (4)   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de realizare a acestei trimiteri.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 noiembrie 1992.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. LAMONT

      (1)  JO C 8, 12.1.1991, p. 5 și

      JO C 317, 7.12.1991, p. 13.

      (2)  JO C 240, 16.9,1991, p. 103 și Decizia din 28 octombrie 1992 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  JO C 269, 14.10.1991, p. 21.

      (4)  JO L 26, 31.1.1977, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare a Spaniei și a Portugaliei.

      (5)  JO L 65, 14.3.1968, p. 8.