title: Directiva 93/59/CEE a Consiliului din 28 iunie 1993 de modificare a Directivei 70/220/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenite de la autovehicule

text:
               13/Volumul 13

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               3

         31993L0059

               L 186/21

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 93/59/CEE A CONSILIULUI

   din 28 iunie 1993
   de modificare a Directivei 70/220/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenite de la autovehicule
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100a al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât este important să se adopte măsuri în cadrul pieței interne; întrucât această piață presupune un spațiu fără frontiere interne în care libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor este asigurată;
   întrucât primul program de acțiune al Comunității Europene pentru protecția mediului, aprobat la 22 noiembrie 1973 de către Consiliu (4), invită să se țină seama de ultimele progrese științifice în lupta împotriva poluării atmosferice produsă de gazele care provin de la autovehicule și să se adapteze în acest sens directivelor deja adoptate; întrucât cel de-al treilea program de acțiune, aprobat la 7 februarie 1983 de către Consiliu (5), prevede realizarea unor eforturi suplimentare pentru a reduce în mod considerabil nivelul actual al emisiilor de poluanți ce provin de la autovehicule;
   întrucât Directiva 70/220/CEE (6) este una dintre directivele speciale ale procedurii de omologare CEE de tip, stabilită de Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (7);
   întrucât Directiva 70/220/CEE stabilește valorile limită pentru emisiile de monoxid de carbon și de hidrocarburi incomplet arse ce provin de la astfel de motoare; întrucât aceste valori limită au fost reduse pentru prima dată prin Directiva 74/290/CEE (8) și completate, în conformitate cu Directiva 77/102/CEE (9) prin valori limită admise pentru emisiile de oxizi de azot; întrucât valorile limită pentru acești trei poluanți au fost reduse succesiv prin Directivele 78/665/CEE (10), 83/351/CEE (11) și 88/76/CEE (12) și întrucât valorile limită pentru emisiile de particule poluante provenind de la motoare diesel au fost introduse prin Directiva 88/436/CEE (13) și standarde europene mai stricte pentru emisiile de gaze poluante provenind de la vehiculele cu o capacitate cilindrică sub 1 400 cm3 prin Directiva 89/458/CEE (14); întrucât aplicarea acestor standarde s-a extins la toate vehiculele independent de capacitatea lor cilindrică pe baza unei proceduri de încercare îmbunătățite care presupune un ciclu de condus extraurban și întrucât cerințele privind emisiile prin evaporare și durabilitatea părților componente ale vehiculelor care intervin în reducerea emisiilor, precum și standardele mai stricte în materie de emisii de particule care provin de la mașinile prevăzute cu motoare diesel au fost introduse prin Directiva 91/441/CEE;
   întrucât standardele europene stricte se aplică numai mașinilor de călători care au maximum șase locuri și a căror masă maximă nu depășește 2 500 kg; întrucât dispozițiile tranzitorii aplicabile altor categorii de vehicule care intră în domeniul de aplicare a Directivei 70/220/CEE și, în special, vehiculelor utilitare ușoare prevăd standarde mai puțin stricte;
   întrucât impactul asupra mediului al standardelor mai stricte ar fi puternic întărit și accelerat dacă statele membre ar acorda stimulente fiscale la cumpărarea de vehicule noi care să respecte în avans standardele prevăzute în prezenta directivă;
   întrucât, potrivit opiniei generale, evoluția viitoare a traficului în Comunitate va genera o serie de neajunsuri crescânde mediului; întrucât previziunile oficial emise până în prezent privind creșterea intensității traficului au fost depășite de creșterea efectivă și întrucât este, prin urmare, indispensabil să se stabilească standarde foarte stricte pentru toate autovehiculele în ceea ce privește gazul de eșapament;
   întrucât un efort special în materie de cercetare și dezvoltare privind reducerea poluării atmosferice de la autovehicule poate constitui un element determinant pentru consolidarea competitivității industriei europene de automobile;
   întrucât Comisia are sarcina de a evalua cu regularitate cele mai recente progrese științifice care permit reducerea valorilor limită admise pentru poluarea atmosferică de către autovehicule și de a propune măsuri de reducere adecvate după consultarea grupului „Emisii ale autovehiculelor”;
   întrucât, în scopul reducerii, în etapa următoare, a valorilor limită pentru vehiculele utilitare ușoare și sub rezerva unei evaluări tehnice adecvate, categoriile de vehicule II și III ar putea fuziona, iar valorile limită specifice care se aplică controlului conformității producției ar putea fi eliminate;
   întrucât lucrările întreprinse de Comunitate în acest domeniu au arătat că industria comunitară posedă sau este pe cale să îmbunătățească tehnici care permit vehiculelor menționate în prezenta directivă să satisfacă standarde tot atât de stricte ca acelea care se aplică mașinilor de călători, ținând seama de caracteristicile acestor vehicule; întrucât standardele propuse ar trebui să fie puse în aplicare cât mai rapid posibil pentru a garanta coerența măsurilor adoptate de Comunitate împotriva poluării aerului din cauza circulației rutiere;
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele I, III, IV, V și IX ale Directivei 70/220/CEE se modifică conform anexei la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Începând cu 1 octombrie 1993, din motive legate de poluarea atmosferică prin emisii, statele membre:

               —

               nu pot să refuze, pentru un tip de autovehicule, omologarea CEE de tip, eliberarea documentului prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE sau omologarea națională de tip;

               —

               nu pot să interzică prima introducere în circulație a vehiculelor,

         dacă emisiile de la acest tip de autovehicul cu sau autovehicule sunt conforme cu dispozițiile Directivei 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.
   (2)   Începând cu 1 octombrie 1993, statele membre:

               —

               nu mai pot acorda omologarea CEE de tip sau elibera documentul prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE pentru un tip de autovehicule;

               —

               sunt obligate să refuze omologarea națională a unui tip de autovehicule,

         ale cărui emisii nu îndeplinesc cerințele din anexele Directivei 70/220/CEE, astfel cum este modificată de prezenta directivă.
   (3)   Începând cu 1 octombrie 1994, statele membre interzic prima introducere în circulație a vehiculelor ale căror emisii nu îndeplinesc cerințele din anexele Directivei 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Statele membre pot prevedea stimulente fiscale numai pentru autovehiculele care îndeplinesc cerințele prezentei directive. Aceste stimulente trebuie să fie conforme cu dispozițiile tratatului și să îndeplinească, de asemenea, următoarele condiții:

               —

               trebuie să se aplice tuturor vehiculelor noi care sunt puse în vânzare pe piață unui stat membru și care îndeplinesc dinainte cerințele prezentei directive;

               —

               încetează la data de intrare în vigoare obligatorie a valorilor de emisie pentru noile vehicule prevăzute la articolul 2 alineatul (3);

               —

               trebuie să aibă, pentru fiecare tip de vehicul, o valoare substanțial inferioară costului real al dispozitivelor introduse pentru a fi respectate valorile stabilite și al instalării lor pe vehicul.

         Comisia este informată în timp util, pentru a-și putea prezenta observațiile, cu privire la proiectele care tind să instituie sau să modifice stimulentele fiscale prevăzute la primul paragraf.
   Articolul 4
   Consiliul, hotărând în condițiile prevăzute în tratat, se pronunță, până la 31 decembrie 1994, cu privire la o propunere pe care Comisia o va prezenta până la 31 decembrie 1993 cu privire la o nouă reducere a valorilor limită.
   Valorile limită reduse nu vor fi aplicabile înainte de 1 ianuarie 1996 în ceea ce privește noile omologări de tip ale vehiculelor din categoria I și înainte de 1 ianuarie 1997 în ceea ce privește noile omologări de tip ale vehiculelor din categoriile II și III, cum se menționează în tabelul de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, astfel cum este modificată de prezenta directivă; valorile reduse pot servi ca bază pentru stimulentele fiscale începând cu adoptarea noii directive.
   Valorile limită crescute pentru controlul conformității producției (astfel cum se menționează în tabelul de la punctul 7.1.1 din anexa I) vor înceta să fie aplicate de la data aplicării valorilor limită reduse prevăzute în al doilea paragraf.
   Articolul 5
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 septembrie 1993. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 1993.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. AUKEN

      (1)  JO C 100, 22.4.1992, p. 7.

      (2)  JO C 305, 23.11.1992, p. 120 și

      JO C 176, 28.6.1993.

      (3)  JO C 313, 30.11.1992, p. 11.

      (4)  JO C 112, 20.12.1973, p. 1.

      (5)  JO C 46, 17.2.1983, p. 1.

      (6)  JO L 76, 6.4.1970, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/441/CEE (JO L 242, 30.8.1991, p. 1).

      (7)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/53/CEE (JO L 225, 10.8.1992, p. 1).

      (8)  JO L 159, 15.6.1974, p. 61.

      (9)  JO L 32, 3.2.1977, p. 32.

      (10)  JO L 223, 14.8.1978, p. 48.

      (11)  JO L 197, 20.7.1983, p. 1.

      (12)  JO L 36, 9.2.1988, p. 1.

      (13)  JO L 214, 6.8.1988, p. 1.

      (14)  JO L 226, 3.8.1989, p. 1

   ANEXA
   MODIFICĂRI ALE ANEXELOR DIRECTIVEI 70/220/CEE
   ANEXA I

               1.

               Punctul 5.2.1 se înlocuiește cu textul următor:
               5.2.1.   Autovehiculele cu motor cu aprindere comandată trebuie supuse următoarelor încercări:

                           —

                           :

                           tip I

                           :

                           (controlul emisiilor medii de evacuare după o pornire la rece)

                           —

                           :

                           tip II

                           :

                           (emisii de monoxid de carbon la turația de mers în gol)

                           —

                           :

                           tip III

                           :

                           (emisii de gaz de carter)

                           —

                           :

                           tip IV

                           :

                           (emisii prin evaporare)

                           —

                           :

                           tip V

                           :

                           (durabilitatea dispozitivelor antipoluante).”

               2.

               Punctul 5.2.2 se elimină.

               3.

               Punctul 5.2.3 se înlocuiește cu textul următor:
               5.2.3.   Vehiculele cu aprindere prin comprimare trebuie supuse următoarelor încercări:

                           —

                           tip I (controlul emisiilor medii de evacuare după o pornire la rece)

                           —

                           tip V (durabilitatea dispozitivelor antipoluante).”

               4.

               Punctul 5.2.4 se elimină.

               5.

               Tabelul 1.5.2 se înlocuiește cu tabelul următor:
               „Figura nr. 1.5.2
               Diferitele posibilități de omologare și extinderea omologării de tip

                           Încercare de omologare

                           Vehicule din categoriile M și N prevăzute cu un motor cu aprindere comandată

                           Vehiculele categoriilor M1 și N1 prevăzute cu un motor cu aprindere prin comprimare

                           Tip I

                           Da
                           (masa ≤ 3,5 t)

                           Da
                           (masa ≤ 3,5t)

                           Tip II

                           Da
                           (masa > 3,5 t)

                           –

                           Tip III

                           Da

                           –

                           Tip IV

                           Da
                           (masa ≤ 3,5 t)

                           –

                           Tip V

                           Da
                           (masa ≤ 3,5 t)

                           Da
                           (masa ≤ 3,5 t)

                           Condiții de extindere

                           Punct 6

                                       —

                                       Punct 6

                                       —

                                       M2 și N2

                                       cu o masă de referință ce nu depășește 2 840 kg”

               6.

               Punctul 5.3.1.2.1 se înlocuiește cu textul următor:
               5.3.1.2.1.   Se execută fără întrerupere o încercare cu o durată totală de…” (restul paragrafului rămâne neschimbat).

               7.

               Punctul 5.3.1.2.4 se elimină.

               8.

               La punctul 5.3.1.4:

                           —

                           a doua teză se înlocuiește cu textul următor:
                           „Pentru fiecare încercare, rezultatele trebuie să fie înmulțite cu…” (restul rămâne neschimbat);

                           —

                           tabelul se înlocuiește cu tabelul următor:

                                       Categoria de vehicule

                                       Masa de referință

                                       Valori limită

                                       Masa de monoxid de carbon

                                       Masa combinată de hidrocarburi și de oxizi de azot

                                       Masa de particule (1)

                                       MR (kg)

                                       L1 (g/km)

                                       L2 (g/km)

                                       L3 (g/km)

                                       M (2)

                                       toate

                                       2,72

                                       0,97

                                       0,14

                                       N1
                                           (3)

                                       Categoria I

                                       MR ≤ 1 250

                                       2,72

                                       0,97

                                       0,14

                                       Categoria II

                                       1 250 < MR ≤ 1 700

                                       5,17

                                       1,4

                                       0,19

                                       Categoria III

                                       1 700 < MR

                                       6,9

                                       1,7

                                       0,25

               9.

               Punctul 5.3.2.1 se înlocuiește cu textul următor:
               5.3.2.1.   Încercarea trebuie efectuată pe vehiculele prevăzute cu un motor cu aprindere comandată care nu fac obiectul încercării prevăzute la punctul 5.3.1.”

               10.

               Punctul 5.3.2.2 se înlocuiește cu textul următor:
               5.3.2.2.   În cazul controlului efectuat în condițiile prevăzute la anexa IV, concentrația volumică de monoxid de carbon din gazele de eșapament emise la turația de mers în gol nu trebuie să depășească 3,5 %, în condițiile de reglare stabilite de constructor, și nu trebuie să depășească 4,5 % în intervalul de reglare specificat la anexa IV.”

               11.

               Punctul 5.3.4.1 se înlocuiește cu textul următor:
               5.3.4.1.   Această încercare trebuie efectuată pe toate vehiculele menționate la punctul 1, cu excepția celor care au un motor de aprindere prin comprimare.”

               12.

               La punctul 5.3.5.1, prima teză se înlocuiește cu textul următor:
               5.3.5.1.   Această încercare trebuie efectuată pe toate vehiculele menționate la punctul 1 și care fac obiectul încercării de la punctul 5.3.1” (restul textului rămâne neschimbat).

               13.

               Punctul 6.1.1 se înlocuiește cu textul următor:
               6.1.1.   Tipuri de vehicule având mai multe tipuri de masă de referință.
               6.1.1.1.   Omologarea acordată unui tip de vehicul poate fi extinsă numai la vehiculele care au o masă de referință ce corespunde utilizării inerției echivalente imediat superioare sau a oricărui inerții echivalente inferioare.”
               6.1.1.2.   În cazul vehiculelor care fac parte din categoria N1 și al vehiculelor din categoria M menționate în nota (2) de la punctul 5.3.1.4, dacă masa de referință a tipului de vehicul pentru care este cerută extinderea omologării corespunde utilizării unui volant de inerție echivalentă mai puțin greu decât volantul utilizat pentru tipul de vehicul deja omologat, extinderea omologării este acordată dacă masele de poluanți obținuți pe vehiculele deja omologate satisfac limitele prevăzute pentru vehiculul pentru care este cerută extinderea omologării.”

               14.

               La punctul 7.1.1, tabelul se înlocuiește cu tabelul următor:

                           Categoria de vehicule

                           Masa de referință

                           Valori limită

                           MR (kg)

                           Masa de monoxid de carbon

                           Masa combinată de hidrocarburi și de oxizi de azot

                           Masa de particule (4)

                           MR (kg)

                           L1 (g/km)

                           L2 (g/km)

                           L3 (g/km)

                           M (5)

                           toate

                           3,16

                           1,13

                           0,18

                           N1
                               (6)

                           MR ≤ 1250

                           3,16

                           1,13

                           0,18

                           1 250 < MR ≤ 1 700

                           6,0

                           1,6

                           0,22

                           1 700 < MR

                           8,0

                           2,0

                           0,29

               15.

               La punctul 8:

                           —

                           punctul 8.1 se elimină;

                           —

                           la punctul 8.2, a doua liniuță se înlocuiește cu textul următor:
                           — „dispozițiile prevăzute pentru vehiculele din categoria M1
                              (2) prevăzute cu motoare cu aprindere comandată cu mai mult de 2 litri capacitate cilindrică la anexa I la Directiva 70/220/CEE, modificată de Directiva 88/76/CEE;”

                           —

                           punctul 8.3 se înlocuiește cu textul următor:

                              „Pentru vehiculele din categoria M1
                                  (7) până la 1 iulie 1994 pentru omologare de tip și până la 31 decembrie 1994 pentru prima punere în circulație și
                              pentru vehiculele din categoria N1
                                  (8) până la 1 octombrie 1994 pentru omologare de tip și până la 1 octombrie 1995 pentru prima punere în circulație,
                              valorile limită aferente masei combinate de hidrocarburi și de oxizi de azot și ale masei de particule ale vehiculelor prevăzute cu un motor cu aprindere prin comprimare de tip cu injecție directă sunt cele care rezultă din înmulțirea cu un factor de 1,4 a valorilor L2 și L3 din tabelele ce figurează la punctele 5.3.1.4 (pentru omologare de tip) și 7.1.1.1 (pentru controlul conformității).

         ANEXA III

               16.

               Punctul 2.3.1:

                           —

                           al doilea paragraf se înlocuiește cu următoarele trei paragrafe:

                              „Pentru vehiculele din categoria M (9) prevăzute cu un motor cu o putere maximă inferioară sau egală cu 30 kW și a căror viteză maximă nu depășește 130 km/oră, viteza maximă a ciclului extraurban (partea a doua) este limitată la 90 km/oră până la 1 ianuarie 1994.
                              Pentru vehiculele din categoria N1
                                  (10) al căror raport putere/greutate este inferior sau egal cu 30 kW/t (11) și a căror viteză maximă nu depășește 130 km/oră, viteza maximă a ciclului extraurban este limitată la 90 km/oră până la 1 ianuarie 1996 pentru vehiculele din categoria I și până la 1 ianuarie 1997 pentru vehiculele din categoriile II și III.
                              În conformitate cu aceste date, atunci când vehiculele nu ating accelerația și viteza maximă indicată pentru ciclul de funcționare, trebuie apăsat la maximum pe accelerator până când atinge din nou curba de funcționare indicată. Abaterile față de ciclul de funcționare trebuie consemnate în raportul de încercare.

               17.

               Punctul 7.1 se înlocuiește cu textul următor:
               7.1.   Prelevarea eșantioanelor
               Prelevarea începe la începutul primului ciclu urban elementar, astfel cum este definit la punctul 6.2.2 și se termină la sfârșitul perioadei finale de mers în gol a ciclului extraurban (partea doua).”

         ANEXA IV

               18.

               Punctul 2.2 se înlocuiește cu textul următor:
               2.2.   În timpul încercării temperatura ambiantă trebuie să fie cuprinsă între 293 și 303 °K (20 °C și 30 °C).
               Motorul este încălzit până când temperatura fluidelor de răcire și de lubrifiere, precum și presiunea lubrifiantului ating punctul lor de echilibru.”

               19.

               Punctul 2.5.2.1 se înlocuiește cu textul următor:
               2.5.2.1.   Se procedează mai întâi la o măsurare în condițiile de reglare stabilite de constructor.”

         ANEXA V

               20.

               Punctul 2.1 se înlocuiește cu textul următor:
               2.1.   Încercarea de tip III se realizează pe vehiculul prevăzut cu un motor cu aprindere comandată care a fost supus încercărilor de tip I sau II, după caz.”

         ANEXA IX

               21.

               PARTEA II
               Punctul 1.5 se elimină.

      (1)  Pentru motoare cu aprindere prin comprimare.

      (2)  Cu excepția:

               —

               vehiculelor concepute pentru transportul de persoane, având mai mult de șase locuri, inclusiv conducătorii individuali;

               —

               vehiculelor a căror masă maximă este mai mare de 2 500 kg.

      (3)  Și vehiculele categoriei M menționate la nota (2).

      (4)  Pentru motoare cu aprindere prin comprimare.

      (5)  A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4.

      (6)  A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4.

      (7)  A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4.

      (8)  A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4.”

      (9)  A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4 din anexa I.

      (10)  A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4 din anexa I.

      (11)  Masa maximă de încărcare tehnic admisă declarată de constructor.”