title: Directiva 2014/50/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 privind cerințele minime de creștere a mobilității lucrătorilor între statele membre prin îmbunătățirea dobândirii și a păstrării drepturilor la pensie suplimentară  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               30.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 128/1

         DIRECTIVA 2014/50/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 16 aprilie 2014
   privind cerințele minime de creștere a mobilității lucrătorilor între statele membre prin îmbunătățirea dobândirii și a păstrării drepturilor la pensie suplimentară
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 46,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
   întrucât:

               (1)

               Libera circulație a persoanelor este una dintre libertățile fundamentale ale Uniunii. Articolul 46 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că Parlamentul European și Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea Comitetului Economic și Social European, adoptă prin directive măsurile necesare în vederea realizării liberei circulații a lucrătorilor, astfel cum este aceasta prevăzută la articolul 45 din TFUE. Articolul 45 din TFUE prevede că libera circulație a lucrătorilor implică, printre altele, dreptul de a accepta oferte de încadrare în muncă și de a circula liber în acest scop pe teritoriul statelor membre. Prezenta directivă urmărește promovarea mobilității lucrătorilor prin reducerea obstacolelor în calea mobilității respective create de anumite norme referitoare la regimurile de pensie suplimentară legate de existența unui raport de muncă.

               (2)

               Protecția socială a lucrătorilor în ceea ce privește pensiile este garantată de regimurile legale de securitate socială, împreună cu regimurile de pensie suplimentară legate de existența contractului de muncă, care devin din ce în ce mai răspândite în statele membre.

               (3)

               Parlamentul European și Consiliul au puteri discreționare largi în ceea ce privește alegerea celor mai potrivite măsuri în vederea realizării obiectivului de la articolul 46 din TFUE. Sistemul de coordonare menționat în Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului (3) și în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și, în special, normele care se aplică cumulării nu se referă la regimurile de pensie suplimentară, cu excepția regimurilor definite ca legislație în regulamentele respective, sau care au făcut subiectul unei declarații în acest sens de către un stat membru în temeiul regulamentelor respective.

               (4)

               Directiva 98/49/CE a Consiliului (5) reprezintă o măsură inițială specifică menită să îmbunătățească exercitarea dreptului la libera circulație a lucrătorilor în ceea ce privește regimurile de pensie suplimentară.

               (5)

               Obiectivul prezentei directive este facilitarea mobilității lucrătorilor între statele membre prin îmbunătățirea dobândirii și a păstrării drepturilor la pensie suplimentară ale membrilor regimurilor de pensie suplimentară respective.

               (6)

               Prezenta directivă nu se aplică dobândirii și păstrării drepturilor la pensie suplimentară ale lucrătorilor care se deplasează în interiorul unui singur stat membru. Statele membre pot lua în considerare folosirea competențelor lor naționale în vederea extinderii normelor aplicabile în temeiul prezentei directive membrilor regimului care își schimbă locul de muncă în interiorul unui singur stat membru.

               (7)

               Un stat membru poate solicita lucrătorilor care își încetează activitatea și se deplasează într-un alt stat membru să informeze în mod corespunzător regimurile de pensie suplimentară la care sunt afiliați.

               (8)

               Ar trebui să se țină seama de caracteristicile și de natura particulară a regimurilor de pensie suplimentară, precum și de diferențele dintre acestea, atât în cadrul statelor membre, cât și de la un stat membru la altul. Introducerea unor noi regimuri, viabilitatea regimurilor existente, precum și așteptările și drepturile actualilor membri ai regimurilor de pensie ar trebui să fie protejate în mod corespunzător. Prezenta directivă ar trebui să acorde o importanță deosebită rolului partenerilor sociali în procesul de elaborare și punere în aplicare a regimurilor de pensie suplimentară.

               (9)

               Prezenta directivă nu pune în discuție dreptul statelor membre de a își organiza propriile sisteme de pensii. Statelor membre le revine întreaga responsabilitate de organizare a acestor sisteme și nu sunt obligate să adopte legislație referitoare la constituirea unor regimuri de pensie suplimentară în cadrul transpunerii prezentei directive în dreptul intern.

               (10)

               Prezenta directivă nu limitează autonomia partenerilor sociali în cazurile în care aceștia sunt responsabili de înființarea și gestionarea regimurilor de pensii, cu condiția ca aceștia să poată asigura rezultatele prevăzute de prezenta directivă.

               (11)

               Prezenta directivă ar trebui să se aplice tuturor regimurilor de pensie suplimentară constituite în conformitate cu dreptul intern și practica națională, care asigură pensii suplimentare lucrătorilor, cum ar fi contractele de asigurare de grup sau regimurile de tip redistributiv convenite de către una sau mai multe ramuri sau sectoare, regimuri finanțate prin capitalizare sau promisiuni de pensii sprijinite prin înscrierea unor provizioane, sau orice alt aranjament colectiv sau similar.

               (12)

               Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice regimurilor de pensie suplimentară sau, după caz, subsecțiunilor acestor regimuri, care au fost închise având drept consecință imposibilitatea acceptării de noi membri, deoarece introducerea unor noi norme ar putea reprezenta o sarcină nejustificată pentru regimurile respective.

               (13)

               Prezenta directivă ar trebui să nu aducă atingere acordurilor de garanție în caz de insolvabilitate sau celor de compensare care nu fac parte din regimurile de pensie suplimentară legate de existența unui raport de muncă și al căror obiectiv este protejarea drepturilor la pensie ale lucrătorilor în caz de insolvabilitate a întreprinderii sau a regimului de pensie. De asemenea, prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere fondurilor naționale de rezervă de pensii.

               (14)

               Prezenta directivă ar trebui să se aplice numai în cazul regimurilor de pensie suplimentară în cadrul cărora dreptul la pensie există în virtutea unui raport de muncă și este legat de atingerea vârstei de pensionare sau de îndeplinirea altor cerințe, în conformitate cu prevederile regimului respectiv sau ale legislației naționale. Prezenta directivă nu se aplică sistemelor de pensie individuală, altele decât cele încheiate în baza unui raport de muncă. În cazul în care există indemnizații de invaliditate sau de urmaș atașate unor regimuri de pensie suplimentară, dreptul la aceste indemnizații poate fi reglementat de norme speciale. Prezenta directivă nu afectează dreptul intern existent și normele privind regimurile de pensie suplimentară care privesc asemenea norme speciale.

               (15)

               Plățile unice care nu au legătură cu contribuțiile vărsate pentru constituirea pensiei suplimentare, care sunt făcute direct sau indirect la încetarea unui raport de muncă și care sunt finanțate exclusiv de angajator, nu ar trebui să fie considerate drept pensie suplimentară în sensul prezentei directive.

               (16)

               Întrucât constituirea de pensie suplimentară devine din ce în ce mai importantă în numeroase state membre ca un mijloc de asigurare a condițiilor de trai pentru persoanele în vârstă, condițiile de dobândire și păstrare a drepturilor la pensie ar trebui îmbunătățite pentru a reduce obstacolele în calea liberei circulații a lucrătorilor între statele membre.

               (17)

               Faptul că în unele regimuri de pensie suplimentară drepturile la pensie pot fi pierdute dacă raportul de muncă al unui lucrător ia sfârșit înainte ca acesta din urmă să încheie o perioadă minimă în calitate de membru (denumită în continuare „perioadă de dobândire a drepturilor la pensie”) sau înainte ca acesta să împlinească vârsta minimă (denumită în continuare „vârsta pentru dobândirea drepturilor la pensie”) poate împiedica lucrătorii care se deplasează între state membre să dobândească drepturi la pensie adecvate. Condiția unei perioade de așteptare îndelungate înainte ca un lucrător să poată deveni membru al unui regim de pensii poate avea un efect similar. Prin urmare, aceste condiții reprezintă obstacole în calea liberei circulații a lucrătorilor. Din contră, cerințele de vârstă minimă pentru calitatea de membru nu constituie un obstacol în calea liberei circulații și, prin urmare, nu sunt abordate de prezenta directivă.

               (18)

               Condițiile pentru intrare în drepturi nu ar trebui să fie asimilate altor condiții prevăzute pentru dobândirea unui drept la o rentă viageră stabilit în ceea ce privește faza de plată în temeiul dreptului intern sau al normelor anumitor regimuri de pensie suplimentară, în special în regimurile de contribuții definite. De exemplu, o perioadă în calitate de membru activ pe care un membru trebuie să o încheie după ce a dobândit dreptul la o pensie suplimentară pentru a solicita pensia sub forma unei rente viagere sau a unui capital nu constituie o perioadă de dobândire a drepturilor la pensie.

               (19)

               În cazul în care un raport de muncă încetează înainte ca lucrătorul care își încetează activitatea să fi acumulat drepturi la pensie dobândite, iar regimul de pensie sau angajatorul suportă riscul de investiție, în special în cazul regimurilor de contribuții definite, regimul ar trebui să ramburseze întotdeauna contribuțiile la pensie plătite lucrătorului care își încetează activitatea. În cazul în care raportul de muncă încetează înainte ca lucrătorul care își încetează activitatea să fi acumulat drepturi la pensie dobândite, iar lucrătorul este cel care suportă riscul de investiție, în special în cazul regimurilor de contribuții definite, regimul poate să îi ramburseze lucrătorului care își încetează activitatea valoarea investițiilor rezultate din contribuțiile plătite. Această valoare poate fi inferioară sau superioară contribuțiilor plătite de lucrătorul care își încetează activitatea. În mod alternativ, regimul poate rambursa suma contribuțiilor.

               (20)

               Lucrătorii care își încetează activitatea ar trebui să aibă dreptul de a își păstra drepturile la pensie dobândite ca drepturi la pensie latente în cadrul regimului de pensie suplimentară în care le-au dobândit. În privința păstrării drepturilor la pensie latente, nivelul protecției poate fi considerat echivalent, în special în contextul unui regim de contribuții definite, atunci când lucrătorii care își încetează activitatea au posibilitatea de a obține transferul valorii drepturilor la pensie dobândite către un regim de pensie suplimentară care îndeplinește dispozițiile prevăzute de prezenta directivă.

               (21)

               Ar trebui să se ia măsuri în conformitate cu dreptul intern și practica națională, pentru a se asigura păstrarea drepturilor la pensie latente sau a valorii acestora. Valoarea drepturilor respective la momentul în care membrul părăsește regimul ar trebui stabilită în conformitate cu dreptul intern și practica națională. În cazul ajustării valorii drepturilor respective, ar trebui să se aibă în vedere particularitățile regimului, interesele beneficiarilor latenți, interesele celorlalți membri ai regimului care continuă să fie activi și interesele beneficiarilor pensionați.

               (22)

               Prezenta directivă nu creează obligația de a institui condiții mai avantajoase pentru drepturile la pensie latente decât pentru drepturile membrilor activi ai regimului.

               (23)

               În cazul în care drepturile la pensie dobândite sau valoarea drepturilor la pensie dobândite de un lucrător care își încetează activitatea nu depășesc un prag aplicabil stabilit de statul membru în cauză, și pentru a se evita o serie de costuri administrative disproporționate rezultate din gestionarea unui număr mare de drepturi la pensie latente cu valoare scăzută, regimurilor de pensii li se poate acorda posibilitatea de a nu păstra drepturile dobândite respective, ci de a plăti lucrătorului care își încetează activitatea o sumă în capital echivalentă cu valoarea drepturilor la pensie dobândite. După caz, valoarea transferului sau plata capitalului ar trebui stabilită în conformitate cu dreptul intern și practica națională. După caz, statele membre ar trebui să stabilească un prag pentru aceste plăți, luând în considerare caracterul adecvat al viitorului venit din pensii al lucrătorilor.

               (24)

               Prezenta directivă nu prevede transferul drepturilor la pensie dobândite. Totuși, pentru a facilita mobilitatea lucrătorilor între statele membre, acestea ar trebui să se angajeze, în măsura posibilităților și în special la introducerea unor noi regimuri de pensie suplimentară, să îmbunătățească transferabilitatea drepturilor la pensie dobândite.

               (25)

               Fără a aduce atingere Directivei 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), membrii activi ai regimului și beneficiarii latenți care își exercită sau intenționează să își exercite dreptul la libera circulație ar trebui să fie informați în mod corespunzător, la cerere, cu privire la drepturile lor la pensie suplimentară. În cazul în care indemnizațiile de urmaș sunt atașate regimurilor, urmașii beneficiari ar trebui să aibă același drept la informare ca beneficiarii latenți. Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a stipula ca aceste informații să nu fie furnizate mai des de o dată pe an.

               (26)

               Având în vedere diversitatea regimurilor de pensie suplimentară, Uniunea ar trebui să se limiteze la stabilirea obiectivelor care urmează să fie atinse în termeni generali, ceea ce înseamnă că o directivă este instrumentul juridic potrivit.

               (27)

               Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume facilitarea exercitării dreptului lucrătorilor la libera circulație între statele membre, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea și efectele acestuia, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.

               (28)

               Prezenta directivă stabilește cerințele minime, permițând astfel statelor membre să adopte sau să mențină dispoziții mai favorabile. Punerea în aplicare a prezentei directive nu poate fi folosită pentru a justifica un regres față de situația existentă în fiecare stat membru.

               (29)

               Comisia ar trebui să întocmească un raport privind aplicarea prezentei directive în termen de șase ani de la intrarea sa în vigoare.

               (30)

               În conformitate cu dispozițiile naționale de reglementare a organizării regimurilor de pensie suplimentară, statele membre pot acorda partenerilor sociali, la cererea comună a acestora, responsabilitatea de a pune în aplicare prezenta directivă în ceea ce privește prevederile legate de acordurile colective, cu condiția ca statele membre să ia măsurile necesare pentru a se asigura că pot garanta, în orice moment, rezultatele prevăzute de prezenta directivă,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiect
   Prezenta directivă stabilește norme care vizează facilitarea exercitării dreptului lucrătorilor la libera circulație între statele membre prin reducerea obstacolelor create de anumite norme care reglementează regimurile de pensie suplimentară legate de existența unui raport de muncă.
   Articolul 2
   Domeniul de aplicare
   (1)   Prezenta directivă se aplică regimurilor de pensie suplimentară, cu excepția regimurilor reglementate de Regulamentul (CE) nr. 883/2004.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică următoarelor:

               (a)

               regimurilor de pensie suplimentară care, la data intrării în vigoare a prezentei directive, nu mai acceptă noi membri activi și rămân închise acestora;

               (b)

               regimurilor de pensie suplimentară care fac obiectul unor măsuri care prevăd intervenția unui organ administrativ instituit prin legislația națională sau de către o autoritate judiciară, în scopul păstrării sau a restabilirii situației financiare a regimurilor respective, inclusiv procedurilor de lichidare. Această excludere nu se aplică după încheierea intervenției respective;

               (c)

               regimurilor de garanție în caz de insolvabilitate, regimurilor de compensare și fondurilor naționale de rezervă pentru pensii; și

               (d)

               plăților unice făcute de un angajator către un angajat la încetarea raportului său de muncă care nu au legătură cu furnizarea de pensii.

         (3)   Prezenta directivă nu se aplică indemnizațiilor de invaliditate și/sau indemnizațiilor de urmaș atașate regimurilor de pensie suplimentară, cu excepția dispozițiilor specifice prevăzute la articolele 5 și 6 referitoare la indemnizațiile de urmaș.
   (4)   Prezenta directivă se aplică numai perioadelor de angajare ulterioare transpunerii sale în conformitate cu articolul 8.
   (5)   Prezenta directivă nu se aplică dobândirii și păstrării drepturilor la pensie suplimentară ale lucrătorilor care se deplasează în interiorul unui singur stat membru.
   Articolul 3
   Definiții
   În sensul prezentei directive se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „pensie suplimentară” înseamnă o pensie pentru limită de vârstă prevăzută de regulile regimurilor de pensie suplimentară stabilite în conformitate cu dreptul intern și practica națională;

               (b)

               „regim de pensie suplimentară” înseamnă orice regim de pensie ocupațională stabilit în conformitate cu dreptul intern și practica națională și legat de existența unui raport de muncă, care are ca scop asigurarea unei pensii suplimentare pentru persoanele angajate;

               (c)

               „membri activi ai regimului” înseamnă lucrători al căror raport de muncă actual îi îndreptățește sau îi poate îndreptăți, după îndeplinirea condițiilor de dobândire, la o pensie suplimentară în conformitate cu dispozițiile unui regim de pensie suplimentară;

               (d)

               „perioadă de așteptare” înseamnă perioada de angajare, impusă de dreptul intern, de normele unui regim de pensie suplimentară sau de angajator, înainte ca un lucrător să devină eligibil pentru calitatea de membru al unui regim;

               (e)

               „perioadă de dobândire a drepturilor la pensie” înseamnă perioada de afiliere activă la un regim, impusă fie de dreptul intern, fie de normele unui regim de pensie suplimentară, pentru a da naștere pretenției la drepturile la pensie suplimentară acumulate;

               (f)

               „drepturi la pensie dobândite” înseamnă orice pretenție la drepturile la pensie suplimentară acumulate, obținute în urma îndeplinirii cerințelor de dobândire impuse de normele unui regim de pensie suplimentară și, dacă este cazul, în conformitate cu dreptul intern;

               (g)

               „lucrător care își încetează activitatea” înseamnă un membru activ al regimului al cărui raport de muncă actual încetează din alt motiv decât acela de a deveni eligibil pentru o pensie suplimentară și care se deplasează dintr-un stat membru în altul;

               (h)

               „beneficiar latent” înseamnă un fost membru activ al regimului, care deține drepturi la pensie dobândite în cadrul unui regim de pensie suplimentară și care nu primește încă pensie suplimentară în cadrul regimului respectiv;

               (i)

               „drepturi la pensie latente” înseamnă drepturi la pensie dobândite, deținute în cadrul regimului unde au fost dobândite de un beneficiar latent;

               (j)

               „valoarea drepturilor la pensie latente” înseamnă valoarea de capital a drepturilor la pensie, calculată în conformitate cu dreptul intern și practica națională.

         Articolul 4
   Condițiile de dobândire a drepturilor în cadrul regimurilor de pensie suplimentară
   (1)   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că:

               (a)

               în cazul în care se aplică o perioadă de dobândire a drepturilor la pensie sau o perioadă de așteptare, sau ambele, perioada combinată totală nu depășește în niciun caz trei ani pentru lucrătorii care își încetează activitatea;

               (b)

               în cazul în care se stipulează o vârstă minimă pentru dobândirea drepturilor la pensie, această vârstă nu depășește 21 de ani pentru lucrătorii care își încetează activitatea;

               (c)

               în cazul în care un lucrător care își încetează activitatea nu a obținut încă drepturi la pensie dobândite în momentul încetării contractului de muncă, regimul de pensie suplimentară rambursează contribuțiile vărsate de lucrătorul respectiv sau vărsate în numele acestuia, în conformitate cu dreptul intern sau cu acorduri ori contracte colective, sau, în cazul în care lucrătorul respectiv suportă riscul de investiție, fie suma contribuțiilor vărsate, fie valoarea investițiilor rezultate din aceste contribuții.

         (2)   Statele membre au posibilitatea de a permite partenerilor sociali să stabilească alte dispoziții în acorduri colective, în măsura în care dispozițiile respective oferă o protecție la fel de favorabilă și nu creează obstacole în calea liberei circulații pentru lucrători.
   Articolul 5
   Păstrarea drepturilor la pensie latente
   (1)   Sub rezerva alineatelor (3) și (4), statele membre adoptă măsurile necesare pentru a garanta că drepturile la pensie dobândite ale lucrătorilor care își încetează activitatea pot rămâne în cadrul regimului de pensie suplimentară în care au fost dobândite. Valoarea inițială a acestor drepturi în sensul alineatului (2) este calculată în momentul încetării raportului de muncă actual al lucrătorului care își încetează activitatea.
   (2)   Statele membre adoptă măsurile necesare, ținând seama de natura regulilor și a practicii regimului de pensie, pentru a garanta faptul că drepturile la pensie latente ale lucrătorilor care își încetează activitatea și ale urmașilor lor sau valoarea acestora sunt tratate proporțional cu valoarea drepturilor membrilor activi ai regimului sau cu evoluția indemnizațiilor de pensie plătite în prezent, sau sunt tratate în orice altă modalitate considerată echitabilă, cum ar fi:

               (a)

               în cazul în care drepturile la pensie în cadrul regimului de pensie suplimentară sunt dobândite ca drept la o sumă nominală, prin asigurarea valorii nominale a drepturilor la pensie latente;

               (b)

               în cazul în care valoarea drepturilor la pensie acumulate se modifică în timp, prin ajustarea valorii drepturilor la pensie latente prin aplicarea:

                           (i)

                           unei dobânzi integrate în regimul de pensie; sau

                           (ii)

                           randamentului investițiilor obținut de către furnizorul de pensie suplimentară;

                     sau

               (c)

               în cazul în care valoarea drepturilor la pensie acumulate este ajustată, de exemplu, în funcție de rata inflației ori nivelul de salarizare, prin ajustarea în consecință a valorii drepturilor la pensie latente, sub rezerva limitei proporționale impuse de dreptul intern sau convenite de partenerii sociali.

         (3)   Statele membre pot permite regimurilor de pensie suplimentară să nu rețină drepturile dobândite ale unui lucrător care își încetează activitatea, ci să plătească lucrătorului respectiv, cu consimțământul în cunoștință de cauză al lucrătorului, inclusiv în ceea ce privește costurile aplicabile, un capital echivalent cu valoarea drepturilor la pensie dobândite, în măsura în care valoarea drepturilor la pensie dobândite nu depășește un prag stabilit de statul membru în cauză. Statele membre informează Comisia cu privire la pragul aplicat.
   (4)   Statele membre au posibilitatea de a permite partenerilor sociali să stabilească alte dispoziții în acordurile colective, în măsura în care dispozițiile respective oferă o protecție la fel de favorabilă și nu creează obstacole în calea liberei circulații pentru lucrători.
   Articolul 6
   Informare
   (1)   Statele membre se asigură că membrii activi ai regimului pot obține la cerere informații cu privire la felul în care încetarea raportului de muncă le-ar afecta drepturile la pensie suplimentară.
   În special, se furnizează informații cu privire la următoarele aspecte:

               (a)

               condițiile care reglementează dobândirea de drepturi la pensie suplimentară și urmările aplicării acestor condiții în cazul încetării raportului de muncă;

               (b)

               valoarea drepturilor la pensie dobândite sau o evaluare a drepturilor la pensie dobândite care a fost efectuată cu maximum 12 luni înainte de data solicitării; și

               (c)

               condițiile care reglementează viitorul tratament al drepturilor la pensie latente.

         În cazul în care regimul permite accesul mai rapid, prin plata unui capital, la drepturile la pensie dobândite, informațiile furnizate includ și o declarație scrisă prin care membrul să ia în considerare posibilitatea de a primi consiliere cu privire la investiția capitalului respectiv pentru furnizarea pensiei.
   (2)   Statele membre se asigură că beneficiarii latenți obțin la cerere informații cu privire la următoarele:

               (a)

               valoarea propriilor drepturi la pensie latente sau o evaluare a drepturilor la pensie latente care a fost efectuată cu maximum 12 luni înainte de data solicitării; și

               (b)

               condițiile care reglementează tratamentul drepturilor la pensie latente.

         (3)   În cazul indemnizațiilor de urmaș atașate regimurilor de pensie suplimentară, alineatul (2) se aplică urmașilor beneficiari în ceea ce privește plata indemnizațiilor de urmaș.
   (4)   Informațiile se transmit clar, în scris și într-un termen rezonabil. Statele membre pot prevedea ca aceste informații să nu fie furnizate mai des de o dată pe an.
   (5)   Obligațiile în temeiul prezentului articol completează și nu aduc atingere obligațiilor instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale în temeiul articolului 11 din Directiva 2003/41/CE.
   Articolul 7
   Cerințe minime și menținerea nivelului de protecție
   (1)   Statele membre pot adopta sau menține dispoziții mai favorabile decât cele prevăzute în prezenta directivă, cu privire la dobândirea de drepturi la pensie suplimentară pentru lucrători, la păstrarea drepturilor la pensie suplimentară ale lucrătorilor care își încetează activitatea și la dreptul la informare al membrilor activi ai regimului și al beneficiarilor latenți.
   (2)   Transpunerea prezentei directive nu poate fi în niciun caz folosită ca motiv pentru a reduce drepturile existente pentru dobândirea și păstrarea pensiilor suplimentare sau dreptul la informare al membrilor regimului sau al beneficiarilor în statele membre.
   Articolul 8
   Transpunere
   (1)   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 21 mai 2018 sau asigură faptul că partenerii sociali introduc până la acea dată dispozițiile necesare prin intermediul unui acord. Statele membre sunt obligate să ia toate măsurile necesare care le permit să garanteze rezultatele impuse de prezenta directivă. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă măsurile menționate la alineatul (1), acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a unei astfel de trimiteri.
   Articolul 9
   Raportare
   (1)   Statele membre transmit Comisiei toate informațiile disponibile privind aplicarea prezentei directive până la 21 mai 2019.
   (2)   Până la 21 mai 2020, Comisia elaborează un raport privind aplicarea prezentei directive și îl prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European.
   Articolul 10
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 11
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 16 aprilie 2014.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. KOURKOULAS

      (1)  JO C 185, 8.8.2006, p. 37.

      (2)  Poziția Parlamentului European din 20 iunie 2007 (JO C 146 E, 12.6.2008, p. 216) și poziția în primă lectură a Consiliului din 17 februarie 2014 (JO C 77 E, 15.3.2014, p. 1). Poziția Parlamentului European din 16 aprilie 2014 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, 5.7.1971, p. 2).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, 30.4.2004, p. 1).

      (5)  Directiva 98/49/CE a Consiliului din 29 iunie 1998 privind protecția dreptului la pensie suplimentară al lucrătorilor salariați și al lucrătorilor care desfășoară activități independente care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 209, 25.7.1998, p. 46).

      (6)  Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 iunie 2003 privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (JO L 235, 23.9.2003, p. 10).


title: Directiva 2001/114/CE a Consiliului din 20 decembrie 2001 privind anumite tipuri de lapte conservat, parțial sau integral deshidratat și destinat consumului uman

text:
               03/Volumul 40

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               227

         32001L0114

               L 015/19

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2001/114/CE A CONSILIULUI

   din 20 decembrie 2001
   privind anumite tipuri de lapte conservat, parțial sau integral deshidratat și destinat consumului uman
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât:

               (1)

               Anumite directive verticale privind alimentele ar trebui să fie simplificate astfel încât să prevadă doar normele esențiale care trebuie îndeplinite de produsele la care se referă, pentru a permite libera circulație a produselor respective pe piața internă, conform concluziilor Consiliului European de la Edinburg, din 11 și 12 decembrie 1992, confirmate de concluziile Consiliului European de la Bruxelles din 10 și 11 decembrie 1993.

               (2)

               Directiva 76/118/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1975 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind anumite tipuri de lapte conservat parțial sau total deshidratat destinat consumului uman (4) a fost justificată de faptul că diferențele dintre legislațiile naționale în materie de lapte conservat pot duce la crearea unor condiții de concurență neloială care îi pot induce în eroare pe consumatori și care pot astfel influența în mod direct realizarea și funcționarea pieței comune.

               (3)

               Directiva 76/118/CEE a fost, prin urmare, concepută astfel încât să stabilească definițiile și normele comune care reglementează compoziția, descrierea normelor de producție și etichetarea anumitor tipuri de lapte conservat, astfel încât să se asigure libera circulație pe teritoriul Comunității.

               (4)

               Directiva 76/118/CEE ar trebui să fie aliniată cu legislația comunitară generală în materie de alimente, în special cu legislația privind etichetarea, aditivii autorizați, normele de igienă și de sănătate stabilite de Directiva 92/46/CEE a Consiliului (5).

               (5)

               Din motive de claritate, Directiva 76/118/CEE ar trebui să fie reformulată pentru a face mai accesibile normele privind condițiile de fabricare și comercializare a anumitor tipuri de lapte conservat, parțial sau integral deshidratat și destinat consumului uman.

               (6)

               Normele generale de etichetare a alimentelor stabilite de Directiva 2000/13/CE (6) a Parlamentului European și a Consiliului ar trebui să fie aplicate sub rezerva anumitor condiții.

               (7)

               Sub rezerva Directivei 90/496/CEE a Consiliului din 24 septembrie 1990 privind indicarea valorii nutritive pe etichetele produselor alimentare (7), adăugarea vitaminelor la produsele menționate în prezenta directivă este autorizată în anumite state membre. Totuși, nu se poate lua decizia extinderii acestui tip de autorizații la nivelul întregii Comunități. Statele membre sunt, prin urmare, libere să autorizeze sau să interzică adăugarea de vitamine la produsele naționale, cu toate că libera circulație a bunurilor la nivelul Comunității este, în orice caz, garantată conform normelor și principiilor care derivă din tratat.

               (8)

               În cazul produselor destinate sugarilor, se aplică Directiva 91/321/CEE a Comisiei din 14 mai 1991 privind preparatele pentru sugari și preparatele de continuare (8).

               (9)

               Conform principiilor de subsidiaritate și de proporționalitate prevăzute în articolul 5 din tratat, obiectivul de a stabili definiții și norme comune pentru produsele în cauză și de a alinia prevederile cu legislația comunitară generală în materie de alimente nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, poate fi realizat, prin natura prezentei directive, de către Comunitate. Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat anterior.

               (10)

               Dispozițiile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a competențelor de punere în aplicare conferite Comisiei (9).

               (11)

               Pentru a se evita crearea unor noi bariere în calea liberei circulații, statele membre ar trebui să se abțină de la adoptarea, în ceea ce privește produsele respective, a unor dispoziții care nu sunt prevăzute în prezenta directivă,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă se aplică în cazul laptelui conservat, parțial sau integral deshidratat, definit în anexa I.
   Articolul 2
   Statele membre, conform Directivei 90/496/CEE, pot autoriza adăugarea unor vitamine în produsele definite în anexa I.
   Articolul 3
   Directiva 2000/13/CE se aplică în cazul produselor definite în anexa I, în următoarele condiții:

               (1)

                           (a)

                           Denumirea produselor din anexa I se aplică doar în cazul produselor menționate în prezenta anexă și se utilizează în cazul comercializării, fără a aduce atingere literei (b), pentru a le desemna;

                           (b)

                           ca o alternativă la denumirea produselor menționate la litera (a), anexa II stabilește o listă de denumiri speciale. Aceste denumiri pot fi utilizate în limba și în condițiile stabilite în anexa II.

               (2)

               Etichetarea trebuie să precizeze conținutul în procente de grăsime în lapte, exprimat în funcție de greutatea produsului finit, cu excepția produselor definite în anexa I punctul 1d și g și în anexa I punctul 2d, precum și conținutul în procente de extract de lapte degresat în cazul produselor definite în anexa I punctul 1. Aceste elemente însoțesc denumirea comercială.

               (3)

               În cazul produselor definite în anexa I punctul 2, eticheta trebuie să cuprindă instrucțiunile cu privire la modul de diluare sau de reconstituire, incluzând detaliile privind conținutul de grăsime al produsului astfel diluat sau reconstituit.

               (4)

               În cazul produselor a căror masă nu depășește 20 g pe unitate și care au un ambalaj exterior, elementele prevăzute în prezentul articol trebuie să apară doar pe ambalajul exterior, cu excepția precizărilor necesare în conformitate cu punctul 1 litera (a).

               (5)

               Etichetarea produselor definite în anexa I punctul 2 precizează faptul că produsul „nu este destinat sugarilor cu vârsta sub 12 luni”.

         Articolul 4
   În cazul produselor definite în anexele I și II, statele membre nu adoptă dispoziții naționale care nu sunt stabilite în prezenta directivă.
   Articolul 5
   Dispozițiile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive, adoptate în ceea ce privește problemele menționate în continuare, se adoptă conform procedurii de reglementare prevăzute în articolul 6 alineatul (2):

               —

               prin alinierea prezentei directive cu legislația comunitară generală în materie de alimente;

               —

               prin adaptarea la progresul tehnic.

         Articolul 6
   (1)   Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru produsele alimentare (denumit în continuare „comitet”) înființat prin articolul 1 din Decizia 69/414/CEE (10).
   (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
   Perioada stabilită în articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este de trei luni.
   (3)   Comitetul își adoptă regulamentul de procedură.
   Articolul 7
   Directiva 76/118/CEE se abrogă cu efect de la 17 iulie 2003.
   Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă.
   Articolul 8
   Statele membre pun în aplicare dispozițiile legale, de reglementare și administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 17 iulie 2003 cel târziu. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Dispozițiile se aplică astfel încât:

               —

               să autorizeze comercializarea produselor definite în anexa I, dacă sunt conforme definițiilor și normelor prevăzute în prezenta directivă, începând din 17 iulie 2003;

               —

               să interzică comercializarea produselor care nu sunt conforme cu prezenta directivă, începând din 17 iulie 2004.

         Totuși, se permite comercializarea produselor care nu sunt conforme cu prezenta directivă, dar care au fost etichetate înainte de 17 iulie 2004 în conformitate cu Directiva 76/118/CEE până la epuizarea stocurilor.
   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 9
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 10
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 20 decembrie 2001.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. PICQUÉ

      (1)  JO C 231, 9.8.1996, p. 20.

      (2)  JO C 279, 1.10.1999, p. 95.

      (3)  JO C 56, 24.2.1997, p. 20.

      (4)  JO L 24, 30.1.1976, p. 49. Directivă modificată ultima dată de Actul de aderare din 1994.

      (5)  JO L 268, 14.9.1992, p. 1. Directivă modificată ultima dată de Directiva 94/71/CE (JO L 368, 31.12.1994, p. 33).

      (6)  JO L 109, 6.5.2000, p. 29.

      (7)  JO L 276, 6.10.1990, p. 40.

      (8)  JO L 175, 4.7.1991, p. 35. Directivă modificată ultima dată de Directiva 1999/50/CE (JO L 139, 2.6.1999, p. 29).

      (9)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (10)  JO L 291, 19.11.1969, p. 9.
   ANEXA I
   DEFINIREA ȘI DENUMIREA PRODUSELOR
   1.   Lapte parțial deshidratat
   Această categorie se referă la produsul lichid, îndulcit sau nu, obținut direct prin înlăturarea parțială a apei din lapte, din lapte degresat în mod parțial sau integral sau dintr-un amestec al acestor produse, care poate prezenta un adaos de smântână sau de lapte deshidratat în mod integral, sau amândouă, cantitatea în procente de lapte deshidratat în mod integral adăugat nedepășind, în produsul finit, 25 % din totalul de substanță solidă din lapte.

               —

               Tipuri de lapte condensat neîndulcit

                           (a)

                           Lapte condensat cu conținut mare de grăsime
                           Lapte parțial deshidratat cu un conținut masic de minimum 15 % grăsime și de minimum 26,5 % substanță solidă totală din lapte.

                           (b)

                           Lapte condensat
                           Lapte parțial deshidratat cu un conținut masic de minimum 7,5 % grăsime și de minimum 25 % substanță solidă totală din lapte.

                           (c)

                           Lapte condensat degresat parțial
                           Lapte parțial deshidratat cu un conținut masic de minimum 1 % și maximum 7,5 % grăsime și de minimum 20 % substanță solidă totală din lapte.

                           (d)

                           Lapte condensat degresat
                           Lapte parțial deshidratat cu un conținut masic de maximum 1 % grăsime și de minimum 20 % substanță solidă totală din lapte.

               —

               Tipuri de lapte condensat îndulcit

                           (e)

                           Lapte condensat îndulcit
                           Lapte parțial deshidratat cu un adaos de zaharoză (zahăr semi-alb, zahăr alb sau extra alb) și cu un conținut masic de minimum 8 % grăsime și de minimum 28 % substanță solidă totală din lapte.

                           (f)

                           Lapte condensat îndulcit, parțial degresat
                           Lapte parțial deshidratat cu un adaos de zaharoză (zahăr semi-alb, zahăr alb sau extra alb) și cu un conținut masic de minimum 1 % și maximum 8 % grăsime și de minimum 24 % substanță solidă totală din lapte.

                           (g)

                           Lapte condensat îndulcit, degresat
                           Lapte parțial deshidratat cu un adaos de zaharoză (zahăr semi-alb, zahăr alb sau extra alb) și cu un conținut masic de maximum 1 % grăsime și de minimum 24 % substanță solidă totală din lapte.

         2.   Lapte complet deshidratat
   Această categorie se referă la produsul solid, în care conținutul de apă nu depășește 5 % din masa produsului finit, obținut direct prin îndepărtarea apei din lapte, din lapte parțial sau integral degresat, din smântână sau dintr-un amestec al acestor produse.

               (a)

               Lapte deshidratat cu conținut ridicat de grăsimi sau lapte praf cu conținut mare de grăsimi
               Lapte deshidratat cu conținut masic de minimum 42 % grăsime.

               (b)

               Lapte deshidratat integral sau lapte praf integral
               Lapte deshidratat cu conținut masic de minimum 26 % și maximum 42 % grăsime.

               (c)

               Lapte deshidratat parțial degresat sau lapte praf parțial degresat
               Lapte deshidratat cu conținut masic de minimum 1,5 % și maximum 26 % grăsime.

               (d)

               Lapte deshidratat degresat sau lapte praf degresat
               Lapte deshidratat cu conținut masic de maximum 1,5 % grăsime.

         3.   Tratamente

               (a)

               Se autorizează o cantitate suplimentară de lactoză de maximum 0,03 % din masa produsului finit pentru producerea produselor definite la punctul 1 litera (e)-(g).

               (b)

               Fără a aduce atingere Directivei 92/46/CEE din 16 iunie 1992 de stabilire a normelor sanitare pentru producția și punerea în vânzare a laptelui crud, a laptelui tratat termic și a produselor pe bază de lapte, conservarea produselor menționate la punctele 1 și 2 se realizează:

                           —

                           prin tratament termic (sterilizare, UHT etc.) în cazul produselor menționate la punctul 1 literele (a)-(d);

                           —

                           prin adaos de zaharoză, în cazul produselor menționate la punctul 1 literele (e)-(g);

                           —

                           prin deshidratare, în cazul produselor menționate la punctul 2.

         4.   Adaosuri autorizate
   Conform articolului 2, adaosul de vitamine se autorizează în cazul produselor menționate în prezenta anexă, conform Directivei 90/496/CEE.
   ANEXA II
   DENUMIREA SPECIALĂ PENTRU ANUMITE PRODUSE DIN ANEXA I

               (a)

               Termenul în limba engleză „evaporated milk” se referă la produsul definit în anexa I punctul 1(b) cu un conținut masic de minimum 9 % grăsime și de 31 % substanță uscată totală din lapte.

               (b)

               Termenii în limba franceză „lait demi-écrémé” și „lait demi-écrémé concentré non sucré”, termenul în limba spaniolă „leche evaporada semidesnatada”, termenii în limba olandeză „geëvaporeerde halfvolle melk” și „halfvolle koffiemelk”, precum și termenul în limba engleză „evaporated semi-skimmed milk” se referă la produsul definit în anexa I punctul 1(c), cu un conținut masic între 4 % și 4,5 % grăsime și de minimum 24 % substanță solidă totală.

               (c)

               Termenul în limba daneză „kondenseret kaffefløde” și termenul în limba germană „kondensierte Keffeesahne” se referă la produsul definit în anexa I punctul 1(a).

               (d)

               Termenul în limba daneză „flødepulver”, termenii în limba germană „Rahmpulver” și „Sahnepulver”, termenul în limba franceză „crème en poudre”, termenul în limba daneză „roompoeder”, termenul în limba suedeză „gräddpulver”, termenul în limba finlandeză „kermajauhe” se referă la produsul definit în anexa I punctul 2(a).

               (e)

               Termenul în limba franceză „lait demi-écrémé concentré sucré”, termenul în limba spaniolă „leche condensada semidesnatada” și termenul în limba olandeză „gecondenseerde halfvolle melk met suiker” se referă la produsul definit în anexa I punctul 1(f), cu un conținut masic între 4 % și 4,5 % grăsime și de minimum 28 % substanță solidă totală.

               (f)

               Termenul în limba franceză „lait demi-écrémé en poudre”, termenul în limba olandeză „halfvolle melkpoeder” și termenii în limba engleză „semi-skimmed milk powder” sau „dried semi-skimmed milk” se referă la produsul definit în anexa I punctul 2(c), cu un conținut de grăsime cuprins între 14 % și 16 %.

               (g)

               Termenul în limba portugheză „leite em pó meio gordo” se referă la produsul definit în anexa I punctul 2(c) cu un conținut de grăsime cuprins între 13 % și 26 %.

               (h)

               Termenul în limba olandeză „koffiemelk” se referă la produsul definit în anexa I punctul 1(b).

               (i)

               Termenul în limba finlandeză „rasvaton maitojuahe” se referă la produsul definit în anexa I punctul 2(d).

               (j)

               Termenul în limba spaniolă „leche en polvo semidesnatada” se referă la produsul definit în anexa I punctul 2(c) cu un conținut de grăsime cuprins între 10 % și 16 %.


title: Directiva 2013/13/UE a Consiliului din 13 mai 2013 de adaptare a anumitor directive în domeniul fiscalității, având în vedere aderarea Republicii Croația

text:
               28.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/30

         DIRECTIVA 2013/13/UE A CONSILIULUI
   din 13 mai 2013
   de adaptare a anumitor directive în domeniul fiscalității, având în vedere aderarea Republicii Croația
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Tratatul de aderare a Croației, în special articolul 3 alineatul (4),
   având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul 50,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 50 din Actul de aderare a Croației, în cazul în care aderarea impune adaptarea unor acte ale instituțiilor adoptate înainte de data aderării, iar adaptările necesare nu sunt prevăzute în actul de aderare respectiv sau în anexele la acesta, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, adoptă în acest scop actele necesare, dacă actul originar nu a fost adoptat de Comisie.

               (2)

               Actul final al Conferinței în cursul căreia a fost redactat și adoptat Tratatul de aderare a Croației a indicat faptul că Înaltele Părți Contractante au ajuns la un acord politic cu privire la un set de adaptări ale actelor adoptate de către instituții, necesare având în vedere aderarea, și că acestea invită Consiliul și Comisia să adopte înainte de aderare aceste adaptări, completate și actualizate, dacă este necesar, pentru a ține seama de evoluția dreptului Uniunii.

               (3)

               Prin urmare, Directivele 83/182/CEE (1), 2003/49/CE (2), 2008/7/CE (3), 2009/133/CE (4) și 2011/96/UE (5) ar trebui modificate în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directivele 83/182/CEE, 2003/49/CE, 2008/7/CE, 2009/133/CE și 2011/96/UE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, cel târziu până la data aderării Croației la Uniune, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Comisiei îi este comunicat de îndată de statele membre textul acestor acte.
   Statele membre aplică actele respective de la data aderării Croației la Uniune.
   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre transmit Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare sub rezerva și de la data intrării în vigoare a Tratatului de aderare a Croației.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 mai 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. COVENEY

      (1)  Directiva 83/182/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 privind scutirile de taxă în interiorul Comunității pentru anumite mijloace de transport importate temporar dintr-un stat membru în altul (JO L 105, 23.4.1983, p. 59).

      (2)  Directiva 2003/49/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (JO L 157, 26.6.2003, p. 49).

      (3)  Directiva 2008/7/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 privind impozitarea indirectă a majorării de capital (JO L 46, 21.2.2008, p. 11).

      (4)  Directiva 2009/133/CE a Consiliului din 19 octombrie 2009 privind regimul fiscal comun care se aplică fuziunilor, divizărilor, divizărilor parțiale, cesionării de active și schimburilor de acțiuni între societățile din state membre diferite și transferului sediului social al unei SE sau SCE între statele membre (JO L 310, 25.11.2009, p. 34).

      (5)  Directiva 2011/96/UE a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (JO L 345, 29.12.2011, p. 8).

      ANEXĂ

                  1.

                  În anexa la Directiva 83/182/CEE se adaugă următorul text:
                  „CROAȚIA

                              —

                              poseban porez na motorna vozila [Zakon o posebnom porezu na motorna vozila (Narodne novine broj 15/13)]”.

                  2.

                  Directiva 2003/49/CE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la articolul 3 litera (a) punctul (iii), după mențiunea referitoare la Franța, se introduce următorul text:

                                          „—

                                          «porez na dobit» în Croația;”;

                              (b)

                              în anexă se adaugă următorul punct:

                                          „(z)

                                          societăți aflate sub incidența legislației croate, denumite «dioničko društvo», «društvo s ograničenom odgovornošću» și alte societăți constituite în conformitate cu legislația croată și care sunt supuse impozitului pe profit în Croația.”

                  3.

                  În anexa I la Directiva 2008/7/CE se introduce următorul punct:

                              „(11a)

                              societăți aflate sub incidența legislației croate, denumite:

                                          (i)

                                          dioničko društvo

                                          (ii)

                                          društvo s ograničenom odgovornošću”.

                  4.

                  Anexa I la Directiva 2009/133/CE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              în partea A se introduce următoarea literă:

                                          „(ka)

                                          societăți aflate sub incidența legislației croate, denumite «dioničko društvo», «društvo s ograničenom odgovornošću», și alte societăți constituite în conformitate cu legislația croată și care sunt supuse impozitului pe profit în Croația;”;

                              (b)

                              în partea B, după mențiunea referitoare la Franța se introduce următorul text:

                                          „—

                                          porez na dobit în Croația,”.

                  5.

                  Anexa I la Directiva 2011/96/UE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              în partea A se introduce următoarea literă:

                                          „(ka)

                                          societăți aflate sub incidența legislației croate, denumite «dioničko društvo», «društvo s ograničenom odgovornošću», și alte societăți constituite în conformitate cu legislația croată și care sunt supuse impozitului pe profit în Croația;”;

                              (b)

                              în partea B, după mențiunea referitoare la Franța se introduce următorul text:

                                          „—

                                          porez na dobit în Croația;”.


title: Directiva 2013/44/UE a Comisiei din 30 iulie 2013 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii pudrei de știulete de porumb ca substanță activă în anexele I și IA la directivă  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               31.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 204/49

         DIRECTIVA 2013/44/UE A COMISIEI
   din 30 iulie 2013
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii pudrei de știulete de porumb ca substanță activă în anexele I și IA la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biocide (1), în special articolul 16 alineatul (2) al doilea paragraf,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează să fie evaluate în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Pudra de știulete de porumb figurează pe această listă.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, pudra de știulete de porumb a fost evaluată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produs 14, rodenticide, astfel cum este definit în anexa V la directiva respectivă.

               (3)

               Grecia a fost desemnată ca stat membru raportor și, la 22 octombrie 2009, a prezentat Comisiei raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie, solicitantul fiind implicat în acest proces. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile analizei au fost incluse într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide, la 21 septembrie 2012.

               (5)

               Raportul de evaluare concluzionează că produsele biocide care sunt utilizate ca rodenticide și conțin pudră de știulete de porumb sunt susceptibile de a satisface cerințele prevăzute la articolul 5 din Directiva 98/8/CE și, prin urmare, recomandă includerea pudrei de știulete de porumb în anexa I la directiva respectivă în vederea utilizării pentru tipul de produs 14. Este oportun să se dea curs recomandării respective.

               (6)

               Raportul de evaluare concluzionează, de asemenea, că produsele biocide care sunt utilizate ca rodenticide și conțin pudră de știulete de porumb nu prezintă decât riscuri minime pentru oameni, animalele nevizate și mediu, în special în cadrul utilizării examinate și descrise în raportul de evaluare, adică utilizarea sub formă de pelete în spații uscate. Prin urmare, raportul recomandă includerea pudrei de știulete de porumb, pentru acea utilizare, în anexa IA la Directiva 98/8/CE. Este oportun să se dea curs recomandării respective.

               (7)

               În conformitate cu practica actuală și cu articolul 10 alineatul (1) din Directiva 98/8/CE, este oportun să se limiteze perioada de includere la zece ani.

               (8)

               Nu toate utilizările și scenariile de expunere potențiale au fost evaluate la nivelul Uniunii. Prin urmare, este necesar să se prevadă obligația statelor membre de a evalua utilizările sau scenariile de expunere și riscurile pentru grupele de populație și compartimentele de mediu care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii și de a se asigura, în momentul autorizării unui produs, că se iau măsuri adecvate sau se impun condiții specifice pentru a reduce la niveluri acceptabile riscurile identificate.

               (9)

               Dispozițiile adoptate în virtutea prezentei directive ar trebui să se aplice simultan în toate statele membre, pentru a se asigura tratamentul egal pe piața Uniunii al produselor biocide care aparțin tipului de produs 14 și conțin substanța activă pudră de știulete de porumb, precum și pentru a se facilita funcționarea corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (10)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I și în anexa IA la Directiva 98/8/CE, cu scopul de a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru respectarea noilor cerințe și de a garanta că solicitanții care au pregătit dosare pot beneficia pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (11)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (12)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (13)

               În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative (3), statele membre și-au luat angajamentul de a însoți notificarea măsurilor lor de transpunere, în cazuri justificate, cu unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere.

               (14)

               Comitetul instituit prin articolul 28 alineatul (1) din Directiva 98/8/CE nu a emis un aviz cu privire la măsurile prevăzute de prezenta directivă și, prin urmare, Comisia a transmis Consiliului o propunere privind măsurile respective, pe care a înaintat-o de asemenea Parlamentului European. Consiliul nu a acționat în termenul de două luni prevăzut la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4) și, prin urmare, Comisia a înaintat fără întârziere propunerea Parlamentului European. Parlamentul European nu s-a opus măsurii în termen de patru luni de la înaintarea menționată anterior,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele I și IA la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 31 ianuarie 2014 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică Comisiei textul acestor acte.
   Statele membre aplică aceste acte începând cu 1 februarie 2015.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 iulie 2013.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      (3)  JO C 369, 17.12.2011, p. 14.

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      ANEXĂ

                  1.

                  În anexa I la Directiva 98/8/CE se adaugă următoarea intrare:

                              Nr.

                              Denumirea comună

                              Denumirea IUPAC
                              Numere de identificare

                              Puritatea minimă a substanței active (1)

                              Data includerii

                              Data limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3), cu excepția cazului în care se aplică una dintre excepțiile menționate în nota de subsol la această rubrică (2)

                              Data expirării includerii

                              Tipul de produs

                              Dispoziții specifice (3)

                              „67

                              Pudră de știulete de porumb

                              nu a fost alocat

                              1 000 g/kg

                              1 februarie 2015

                              31 ianuarie 2017

                              31 ianuarie 2025

                              14

                              Atunci când analizează cererea de autorizare a unui produs în conformitate cu articolul 5 și cu anexa VI, statele membre evaluează, dacă sunt relevante pentru produsul respectiv, acele utilizări sau scenarii de expunere și acele riscuri pentru grupele de populație și pentru compartimentele de mediu care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii.”

                  2.

                  În anexa IA la Directiva 98/8/CE se adaugă următoarea intrare:

                              Nr.

                              Denumirea comună

                              Denumirea IUPAC
                              Numere de identificare

                              Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                              Data includerii

                              Data limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) [cu excepția produselor conținând mai mult de o substanță activă, pentru care data limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cea stabilită în ultima decizie de includere privind substanțele active ale acestor produse]

                              Data expirării includerii

                              Tipul de produs

                              Dispoziții specifice (4)

                              „3

                              Pudră de știulete de porumb

                              nu a fost alocat

                              1 000 g/kg

                              1 februarie 2015

                              31 ianuarie 2017

                              31 ianuarie 2025

                              14

                              Statele membre se asigură că înregistrările sunt supuse următoarei condiții:

                                          —

                                          Se utilizează doar sub formă de pelete în spații uscate.”

         (1)  Puritatea indicată în această coloană este gradul minim de puritate al substanței active utilizate pentru evaluarea realizată în conformitate cu articolul 11. Substanța activă din produsul introdus pe piață poate avea o puritate egală sau diferită dacă s-a demonstrat, din punct de vedere tehnic, echivalența acesteia cu substanța evaluată.

         (2)  Pentru produsele care conțin mai mult de o substanță activă care intră sub incidența articolului 16 alineatul (2), termenul limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel aplicabil ultimei dintre substanțele lor active care urmează să fie inclusă în prezenta anexă. Pentru produsele în cazul cărora prima autorizare a fost acordată cu mai puțin de 120 de zile înainte de termenul limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) și a fost depusă o cerere completă de recunoaștere reciprocă în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) în termen de 60 de zile de la acordarea primei autorizări, termenul limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) în legătură cu cererea respectivă se prelungește la 120 de zile de la data primirii cererii complete de recunoaștere reciprocă. Pentru produsele în cazul cărora un stat membru a propus să se acorde o derogare de la recunoașterea reciprocă în conformitate cu articolul 4 alineatul (4), termenul limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) se prelungește la 30 de zile de la data adoptării deciziei Comisiei în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf.

         (3)  În vederea punerii în aplicare a principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe site-ul Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm

         (4)  În vederea punerii în aplicare a principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe site-ul Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva 2002/61/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 iulie 2002 de efectuare a celei de-a nouăsprezecea modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (coloranți azoici)

text:
Anunţ juridic important

|

32002L0061

Official Journal L 243 , 11/09/2002 P. 0015 - 0018 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 29 P. 613  - 616

		20020719Directiva 2002/61/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 19 iulie 2002de efectuare a celei de-a nouăsprezecea modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (coloranți azoici)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,având în vedere propunea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 251 din tratat [3],întrucât:(1) Activitatea privind piața internă trebuie să îmbunătățească treptat calitatea vieții, protecția sănătății și siguranța consumatorilor. Măsurile prevăzute în prezenta directivă garantează un nivel înalt de protecție a sănătății și de protecția a consumatorilor.(2) Articolele textile și de pielărie care conțin anumiți coloranți azoici pot elibera arilamine, care pot prezenta riscuri cancerigene.(3) Măsurile de restricționare privind utilizarea coloranților azoici la articolele textile și de pielărie pe care unele state le-au adoptat sau urmează să le adopte se referă la realizarea și funcționarea pieței interne. În consecință, este necesară apropierea legislațiilor statelor membre în acest domeniu și, prin urmare, modificarea anexei I la Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase [4].(4) Comitetul științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu (CȘTEM), după ce a fost consultat de Comisie, a confirmat că riscurile cancerigene prezentate de articolele textile și de pielărie vopsite cu anumiți coloranți azoici sunt îngrijorătoare.(5) Pentru a proteja sănătatea oamenilor, utilizarea coloranților azoici periculoși, precum și introducerea pe piață a anumitor articole vopsite cu astfel de coloranți trebuie interzise.(6) În ceea ce privește articolele textile din fibre reciclate, trebuie aplicată o concentrație maximă de 70 ppm pentru aminele enumerate la punctul 43 din apendicele la Directiva 76/769/CEE. Limita menționată trebuie să se aplice, pe o perioadă tranzitorie, până la 1 ianuarie 2005, în cazul în care aminele în cauză sunt eliberate prin reziduuri rezultate din vopsirea anterioară a acelorași fibre. Acest lucru va permite reciclarea textilelor, ceea ce aduce mediului beneficii globale.(7) Pentru aducerea la îndeplinire a prezentei directive sunt necesare metode de testare armonizate. Comisia, în conformitate cu articolul 2a din Directiva 76/769/CEE, stabilește metodele respective. Metodele de testare trebuie dezvoltate, de preferință, la nivel european, după caz, de către Comitetul European pentru Standardizare (CEN).(8) Metodele de testare trebuie revizuite în lumina noilor descoperiri științifice, inclusiv metodele de testare pentru analiza 4-amino azobenzenului.(9) Dispozițiile privind anumiți coloranți azoici trebuie revizuite în lumina noilor descoperiri științifice, în special în ceea ce privește necesitatea includerii altor materiale nereglementate de prezenta directivă, precum și a altor amine aromatice. Trebuie să se acorde o atenție deosebită posibilelor riscuri pentru copii.(10) Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere legislației comunitare care prevede cerințele minime privind protecția lucrătorilor, stabilite de Directiva 89/391/CEE a Consiliului [5] și în directivele individuale adoptate în temeiul acesteia, în special Directiva 90/394/CEE a Consiliului [6] și Directiva 98/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului [7],ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa I la Directiva 76/769/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2Metodele de testare privind aplicarea punctului 43 din anexa I la Directiva 76/769/CEE se adoptă de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 2a din directiva menționată.Articolul 3(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 11 septembrie 2003. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Statele membre aplică aceste dispoziții de la 11 septembrie 2003.(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 19 iulie 2002.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleP. CoxPentru ConsiliuPreședinteleT. Pedersen[1] JO C 89 E, 28.3.2002, p. 67 șiJO C 96 E, 27.3.2001, p. 269.[2] JO C 204, 18.7.2000, p. 90.[3] Avizul Parlamentului European din 7 septembrie 2000 (JO C 135, 7.5.2001, p. 257), Poziția comună a Consiliului din 18 februarie 2002 (JO C 119 E, 22.5.2002, p. 7) și Decizia Parlamentului European din 11 iunie 2002 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).[4] JO L 262, 27.9.1976, p. 201. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2001/91/CE a Comisiei (JO L 286, 30.10.2001, p. 27).[5] JO L 183, 29.6.1989, p. 1.[6] JO L 196, 26.7.1990, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 1999/38/CE (JO L 138, 1.6.1999, p. 66).[7] JO L 131, 5.5.1998, p. 11.--------------------------------------------------20020719ANEXĂAnexa I la Directiva 76/769/CEE se modifică după cum urmează:1. Se adaugă următorul punct:"43. Coloranți azoici | 1.Coloranți azoici care, prin scindarea reductivă a uneia sau mai multor grupări azoice, pot elibera una sau mai multe dintre aminele aromatice enumerate în apendice, în concentrații detectabile, și anume peste 30 ppm în articolele finite sau în părțile vopsite ale acestora, conform metodei de testare stabilite în conformitate cu articolul 2a din prezenta directivă, nu pot fi utilizați în articolele textile și de pielărie care pot veni în contact direct și prelungit cu pielea umană sau cu cavitatea bucală, cum ar fi:articole de îmbrăcăminte, lenjerie de pat, prosoape, meșe, peruci, pălării, scutece și alte articole de igienă, saci de dormit,articole de încălțăminte, mănuși, curele de ceas, genți, portofele/portmonee, serviete, huse de scaun, portofele purtate în jurul gâtului,jucării textile sau de piele și jucării care cuprind accesorii textile sau din piele;fire și țesături destinate utilizării de către consumatorul final.2.În plus, articolele textile și de pielărie menționate la punctul 1 nu pot fi introduse pe piață decât dacă îndeplinesc cerințele prevăzute la punctul respectiv.Prin derogare, până la 1 ianuarie 2005, prezenta dispoziție nu se aplică în ceea ce privește articole textile din fibre reciclate dacă aminele în cauză sunt eliberate prin reziduuri rezultate din vopsirea anterioară a acelorași fibre și dacă aminele enumerate sunt eliberate în concentrații mai mici de 70 ppm.3.Până la 11 septembrie cel târziu, în lumina noilor descoperiri științifice, Comisia revizuiește dispozițiile privind coloranții azoici." |2. Următorulpunct se adaugă la apendice:"Punctul 43 – Coloranți azoiciLista aminelor aromatice| Nr. CAS | Nr. de index | Nr. CE | Denumirea substanței |1. | 92-67-1 | 612-072-00-6 | 202-177-1 | bifenil-4-ilamină 4-aminobifenil xenilamină |2. | 92-87-5 | 612-042-00-2 | 202-199-1 | benzidină |3. | 95-69-2 | | 202-441-6 | 4-clor-o-toluidină |4. | 91-59-8 | 612-022-00-3 | 202-080-4 | 2-naftilamină |5. | 97-56-3 | 611-006-00-3 | 202-591-2 | o-aminoazotoluen 4-amino-2′, 3-dimetilazobenzen 4-o-tolilazo-o-toluidină |6. | 99-55-8 | | 202-765-8 | 5-nitro-o-toluidină |7. | 106-47-8 | 612-137-00-9 | 203-401-0 | 4-cloranilină |8. | 615-05-4 | | 210-406-1 | 4-metoxi-m-fenilendiamină |9. | 101-77-9 | 612-051-00-1 | 202-974-4 | 4,4′-metilendianilină 4,4′-diaminodifenilmetan; |10. | 91-94-1 | 612-068-00-4 | 202-109-0 | 3,3′-diclorbenzidină 3,3′-diclorbifenil-4,4′-ilendiamină |11. | 119-90-4 | 612-036-00-X | 204-355-4 | 3,3′-dimetoxibenzidină o-dianisidină |12. | 119-93-7 | 612-041-00-7 | 204-358-0 | 3,3′-dimetilbenzidină 4,4′-bis-o-toluidină |13. | 838-88-0 | 612-085-00-7 | 212-658-8 | 4,4′-metilen di-o-toluidină |14. | 120-71-8 | | 204-419-1 | 6-metoxi-m-toluidină p-cresidină |15. | 101-14-4 | 612-078-00-9 | 202-918-9 | 4,4′-metilen-bis-(2-cloranilină) 2,2′-diclor-4,4'-metilendianilină |16. | 101-80-4 | | 202-977-0 | 4,4′-oxidianilină |17. | 139-65-1 | | 205-370-9 | 4,4′-tiodianilină |18. | 95-53-4 | 612-091-00-X | 202-429-0 | o-toluidină 2-aminotoluen |19. | 95-80-7 | 612-099-00-3 | 202-453-1 | 4-metil-m-fenilendiamină |20. | 137-17-7 | | 205-282-0 | 2,4,5-trimetilanilină |21. | 90-04-0 | 612-035-00-4 | 201-963-1 | o-anisidină 2-metoxianilină |22. | 60-09-3 | 611-008-00-4 | 200-453-6 | 4-amino azobenzen" |--------------------------------------------------


title: Directiva 2009/129/CE a Comisiei din 9 octombrie 2009 de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice, în scopul adaptării la progresul tehnic a anexei III la directiva menționată (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 267/18

      DIRECTIVA 2009/129/CE A COMISIEI

   din 9 octombrie 2009
   de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice, în scopul adaptării la progresul tehnic a anexei III la directiva menționată
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la produsele cosmetice (1), în special articolul 8 alineatul (2),
   după consultarea Comitetului științific pentru produse destinate consumatorilor,
   întrucât:

               (1)

               Compușii care conțin fluor sunt în prezent reglementați la numerele de referință 26-43, 47 și 56 din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE. Pentru acești compuși, concentrația maximă autorizată în pastele de dinți se referă la conținutul în fluor elemental (0,15 % calculată ca F, adică 1 500 ppm).

               (2)

               Comitetul științific pentru produse destinate consumatorilor, înlocuit cu Comitetul științific pentru siguranța consumatorilor (denumit în continuare „SCCS”) (2), a stabilit, pe baza dovezilor științifice actuale, în avizul său SCCP/0882/08 că concentrația maximă admisă de fluor, de 0,15 % (1 500 ppm) nu reprezintă un motiv de îngrijorare în cazul copiilor cu vârste sub șase ani. Datele utilizate au provenit din studii efectuate în principal asupra fluorurii de sodiu.

               (3)

               Pe baza concluziilor științifice ale SCCS, Directiva 2007/53/CE a Comisiei din 29 august 2007 de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice, în scopul adaptării anexei III la progresul tehnic (3) a introdus, pentru compușii reglementați conținând fluor, o cerință de avertizare care trebuie introdusă în prospectul pastelor de dinți conținând fluor. Această cerință se referă la conținutul în fluorură, și nu la conținutul în fluor elemental. Prin urmare, nu toți compușii conținând fluor enumerați în lista din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE au fost vizați de cerința nou introdusă de modificare a prospectului.

               (4)

               Ca urmare a cererii Comisiei, SCCS a explicat că în avizele SCCNFP/0653/03 și SCCP/0882/05 s-a evidențiat că extrapolarea la alți compuși conținând fluor enumerați în lista din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE s-ar putea face doar în ce privește fluoroza. Totuși, în scopul efectuării de trimiteri la compuși conținând fluor din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE, introduși de Directiva 2007/53/CE, SCCS a considerat termenii „fluor” și „fluorură” ca fiind echivalenți și interschimbabili.

               (5)

               Pentru a asigura certitudinea juridică, este necesar să se clarifice faptul că cerința de modificare a prospectului se referă la toți cei douăzeci de compuși care conțin fluor enumerați în lista din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE, și nu doar la cei care conțin fluorură.

               (6)

               Astfel, condiția de etichetare care trebuie introdusă în prospectul pastelor de dinți conținând compuși de fluor enumerați în lista din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE ar trebui să se refere la conținutul în fluor, și nu la cel în fluorură. Prin urmare, Directiva 76/768/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (7)

               În vederea asigurării unei perioade de tranziție line, statele membre nu ar trebui să interzică introducerea pe piață a produselor care se conformează prezentei directive înainte de data aplicării ei.

               (8)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse cosmetice,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa III la Directiva 76/768/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, cel târziu până la 15 aprilie 2010, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Statele membre aplică actele respective începând cu 15 octombrie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Statele membre nu interzic introducerea pe piață a pastelor de dinți etichetate în conformitate cu dispozițiile de transpunere a prezentei directive, înainte de data menționată în articolul 2 alineatul (1) paragraful al doilea.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 9 octombrie 2009.

            Pentru Comisie

         Günter VERHEUGEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 262, 27.9.1976, p. 169.

      (2)  Numele comitetului a fost modificat prin Decizia 2008/721/CE a Comisiei (JO L 241, 10.9.2008, p. 21).

      (3)  JO L 226, 30.8.2007, p. 19.

      ANEXĂ
      În coloana „f” corespunzător numerelor de referință 26-43, 47 și 56 din partea 1 a anexei III la Directiva 76/768/CEE, textul de după prima propoziție se înlocuiește cu următorul text:

         „Pentru orice pastă de dinți conținând compuși de fluor în concentrație cuprinsă între 0,1 % și 0,15 %, calculată ca F, cu excepția situației în care este deja etichetată ca fiind contraindicată la copii (de exemplu, «doar pentru uzul adulților»), următoarea etichetare este obligatorie:
         «Copii cu vârstă de 6 ani sau mai mică: sub supravegherea unui adult, pentru spălatul dinților se utilizează o cantitate corespunzătoare volumului unui bob de mazăre, pentru a minimiza înghițirea. În cazul aportului de fluoruri din alte surse, se recomandă consult stomatologic sau medical.»”


title: Directiva 2004/99/CE a Comisiei din 1 octombrie 2004 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor active acetamiprid și tiaclopridText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32004L0099

Official Journal L 309 , 06/10/2004 P. 0006 - 0008 Official Journal L 183 , 05/07/2006 P. 0226 - 0228

		20041001Directiva 2004/99/CE a Comisieidin 1 octombrie 2004de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor active acetamiprid și tiacloprid(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare [1], în special articolul 6 alineatul (1),întrucât:(1) În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, Grecia a primit din partea Nisso Chemical Europe GmbH la 22 octombrie 1999, o cerere de includere a substanței active acetamiprid la anexa I la directiva menționată. Prin Decizia 2000/390/CE a Comisiei [2], s-a confirmat că dosarul este "conform", adică poate fi considerat că îndeplinește, în principiu, cerințele în materie de date și de informații prevăzute la anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.(2) Regatul Unit a primit la 11 septembrie 1998 o cerere în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE din partea firmei Bayer Plc. (acum Bayer Crop-Science AG) privind tiaclopridul. Decizia 2000/181/CE a Comisiei [3] a confirmat că dosarul este "conform", adică poate fi considerat că îndeplinește, în principiu, cerințele în materie de date și informații prevăzute la anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.(3) Efectele acestor substanțe active asupra sănătății umane și mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/414/CEE pentru utilizările propuse de solicitanți. Statele membre raportoare desemnate au prezentat Comisiei proiecte de rapoarte de evaluare privind aceste substanțe, respectiv la 19 martie 2001 (acetamiprid) și la 22 noiembrie 2000 (tiacloprid).(4) Proiectele de rapoarte de evaluare au fost examinate de către statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru rețeaua alimentară și sănătatea animală. Aceste examinări s-au încheiat la 29 iunie 2004 sub forma unor rapoarte de examinare a acetamipridului și a tiaclopridului de către Comisie.(5) Examinarea acetamipridului și a tiaclopridului nu a constatat probleme nerezolvate sau preocupări care să necesite o consultare a comitetului științific pentru plante.(6) Diferitele examinări efectuate au arătat că produsele fitosanitare care conțin substanțele active în cauză pot îndeplini în general cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în rapoartele de examinare ale Comisiei. Prin urmare, acetamipridul și tiaclopridul ar trebui să fie înscrise la anexa I la această directivă, pentru a garanta că, în toate statele membre, autorizațiile pentru produsele fitosanitare care conțin substanțele active în cauză vor putea fi acordate în conformitate cu dispozițiile directivei.(7) Este necesar un termen rezonabil după includerea acetamipridului și tiaclopridului la anexa I la Directiva 91/414/CEE pentru a permite statelor membre să aplice dispozițiile acestei directive în ceea ce privește produsele fitosanitare care conțin substanțele menționate și, în special, să reexamineze autorizațiile provizorii existente și, înainte de expirarea acestui termen, să le transforme în autorizații complete, să le modifice sau să le retragă, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE.(8) Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință.(9) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru rețeaua alimentară și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre adoptă și publică până la 30 iunie 2005 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Acestea comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între dispozițiile în cauză și prezenta directivă.Acestea aplică dispozițiile în cauză de la 1 iulie 2005.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc procedura de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3(1) Statele membre reexaminează autorizația acordată pentru fiecare produs fitosanitar care conține acetamiprid sau tiacloprid, cu scopul de a garanta respectarea condițiilor aplicabile acestor substanțe active, stabilite la anexa I la Directiva 91/414/CEE. După caz, acestea modifică sau retrag autorizația în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, până la 30 iunie 2005.(2) Orice produs fitosanitar autorizat și care conține acetamiprid sau tiacloprid ca substanță activă unică sau asociată cu alte substanțe active care sunt, toate, enumerate la anexa I la Directiva 91/414/CE fac, de la 31 decembrie 2004, obiectul unei reevaluări de către statele membre în conformitate cu principiile uniforme enunțate la anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa la directiva menționată. În funcție de această evaluare, acestea stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile enunțate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.În urma acestei constatări, statele membre:(a) în cazul unui produs care conține acetamiprid sau tiacloprid ca substanță activă unică, modifică sau retrag, după caz, autorizația, până la 30 iunie 2006 sau(b) în cazul unui produs care conține acetamiprid sau tiacloprid ca substanță activă asociată cu alte substanțe, modifică sau retrag, după caz, autorizația înainte de 30 iunie 2006 sau înainte de data stabilită pentru această modificare sau retragere în directiva sau directivele corespunzătoare prin care substanța sau substanțele în cauză au fost adăugate la anexa I la Directiva 91/414/CEE, fiind luată în considerare data cea mai îndepărtată.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la 1 ianuarie 2005.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 1 octombrie 2004.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/71/CE (JO L 127, 29.4.2004, p. 104).[2] JO L 145, 20.6.2000, p. 36.[3] JO L 57, 2.3.2000, p. 35.--------------------------------------------------20041001ANEXĂUrmătoarele substanțe se adaugă la sfârșitul tabelului de la anexa I la Directiva 91/414/CEE:Număr | Denumire comună Numere de identificare | Denumire IUPAC | Puritate [1] | Intrare în vigoare | Expirarea înscrierii | Dispoziții specifice |"92 | Acetamiprid CAS Nr. 160430-64-8 CIMAP Nr. neatribuit încă | (E)-N1-[(6-cloro-3-piridil)metil]-N2-ciano-N1-metilacetamidină | ≥ 990g/kg | 1 ianuarie 2005 | 31 decembrie 2014 | Pot fi autorizate numai utilizările ca insecticid. Pentru aplicarea principiilor uniforme prevăzute la anexa VI, se vor lua în considerare concluziile raportului de examinare privind acetamipridul și în special anexele I și II la acesta, astfel cum au fost stabilite de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 29 iunie 2004. În această evaluare generală, statele membre: trebuie să acorde o atenție deosebită protecției operatorilor;trebuie să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice.După caz, trebuie luate măsuri de atenuare a riscurilor. |93 | Tiacloprid CAS Nr. 111988-49-9 CIMAP Nr. 631 | (Z)-N-{3-[(6-cloro-3-piridinil)metil]-1,3-tiazolan-2-iliden} cianamidă | ≥ 975g/kg | 1 ianuarie 2005 | 31 decembrie 2014 | Pot fi autorizate numai utilizările ca insecticid. Pentru aplicarea principiilor uniforme prevăzute la anexa VI, se vor lua în considerare concluziile raportului de examinare privind tiaclopridul și în special anexele I și II la acesta, astfel cum au fost stabilite de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 29 iunie 2004. În această evaluare generală, statele membre: trebuie să acorde o atenție deosebită protecției artropodelor nevizate;trebuie să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice;trebuie să acorde o atenție deosebită posibilității de contaminare a apelor subterane, atunci când substanța activă se aplică în regiuni sensibile din punctul de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice.După caz, trebuie luate măsuri de atenuare a riscurilor. |[1] Detalii suplimentare privind identitatea și specificația substanțelor active se furnizează în raportul de examinare."--------------------------------------------------