title: Directiva Comisiei din 18 aprilie 1979 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 74/483/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la proeminențele exterioare ale autovehiculelor

text:
               13/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               245

         31979L0488

               L 128/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 18 aprilie 1979
   de adaptare la progresul tehnic a Directivei 74/483/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la proeminențele exterioare ale autovehiculelor
   (79/488/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 78/547/CEE (2) și, în special, articolele 11, 12 și 13 ale celei dintâi,
   având în vedere Directiva 74/483/CEE a Consiliului din 17 septembrie 1974 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la proeminențele exterioare ale autovehiculelor (3),
   întrucât, datorită experienței câștigate și situației actuale din domeniul tehnologiei, este posibil în prezent să se stabilească cerințe mai stricte și mai bine adaptate la condițiile efective de încercare;
   întrucât portbagajele, suporturile de schiuri și antenele radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice sunt deja comercializate atât separat, cât și montate pe vehicule; întrucât, dacă verificarea lor este posibilă înainte de a fi montate pe un vehicul, libera circulație a acestora poate fi facilitată de introducerea omologării CEE de tip pentru aceste sisteme considerate a fi unități tehnice independente în sensul articolului 9a din Directiva 70/156/CEE;
   întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice în calea comerțului în sectorul autovehiculelor,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 74/483/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolele 2, 3 și 4 se înlocuiesc cu textele următoare:
               „Articolul 2
               Statele membre nu pot, din motive legate de proeminențele exterioare, să refuze acordarea omologării CEE sau a omologării naționale pentru un autovehicul sau pentru portbagaje, suporturi de schiuri sau antene radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice, considerate ca fiind unități tehnice independente, dacă:

                           —

                           vehiculul este conform specificațiilor prevăzute la anexele I și II privind proeminențele exterioare;

                           —

                           portbagajele, suporturile de schiuri sau antenele radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice, considerate ca fiind unități tehnice independente în sensul articolului 9a din Directiva 70/156/CEE, sunt conforme specificațiilor prevăzute la anexa I.

                     Articolul 3
               (1)   Statele membre nu pot, din motive legate de proeminențele exterioare, să refuze înmatricularea sau să interzică vânzarea, introducerea în circulație sau utilizarea oricărui vehicul, dacă proeminențele exterioare sunt conforme specificațiilor prevăzute la anexele I și II.
               (2)   Statele membre nu pot, din motive legate de proeminențele exterioare, să interzică introducerea pe piață a oricărui portbagaj, suport de schiuri sau a oricărei antene radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice, considerate ca fiind unități tehnice independente în sensul articolului 9a din Directiva 70/156/CEE, dacă acestea sunt conforme cu un tip pentru care s-a acordat omologarea în sensul articolului 2.
               Articolul 4
               Statul membru care acordă omologarea de tip adoptă măsurile necesare pentru a fi informat cu privire la orice modificare a uneia dintre componentele sau caracteristicile prevăzute în anexa I punctul 2.2. Autoritățile competente ale acelui stat decid dacă prototipul modificat trebuie supus unor încercări noi și dacă este necesar un nou buletin de încercări. Dacă din aceste încercări rezultă neîncadrarea în dispozițiile prezentei directive, modificarea nu se autorizează.”

               2.

               Anexele I, II și III la Directiva 74/483/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.

         Articolul 2
   (1)   Începând cu 1 ianuarie 1980, din motive legate de proeminențele exterioare, statele membre:

               —

               nu pot să refuze acordarea omologării CEE pentru un tip de autovehicul sau să elibereze certificatul prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE ori acordarea omologării naționale;

               —

               nu pot să refuze acordarea omologării CEE de tip pentru portbagaje, suporturi de schiuri sau antene radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice considerate ca fiind unități tehnice independente în sensul articolului 9a din Directiva 70/156/CEE;

               —

               nu pot să interzică introducerea în circulație a vehiculelor

         dacă proeminențele exterioare ale acestui tip de vehicul sau ale acestor vehicule sau ale unităților tehnice independente menționate anterior sunt conforme specificațiilor prevăzute de Directiva 74/483/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin prezenta directivă.
   (2)   Începând cu 1 octombrie 1981, statele membre:

               —

               nu mai pot elibera certificatul prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE pentru un tip de vehicul, dacă proeminențele sale exterioare nu sunt conforme specificațiilor prevăzute de Directiva 74/483/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin prezenta directivă;

               —

               pot refuza acordarea omologării naționale unui tip de vehicul, dacă proeminențele sale exterioare nu sunt conforme specificațiilor prevăzute de Directiva 74/483/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin prezenta directivă.

         (3)   Începând cu 1 octombrie 1983, statele membre pot interzice introducerea în circulație a oricărui vehicul, dacă proeminențele sale exterioare nu sunt conforme specificațiilor prevăzute de Directiva 74/483/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin prezenta directivă.
   (4)   Până la 1 ianuarie 1980, statele membre pun în aplicare dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 18 aprilie 1979.

            Pentru Comisie

         Étienne DAVIGNON

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1.

      (2)  JO L 168, 26.6.1978, p. 39.

      (3)  JO L 266, 2.10.1974, p. 4.
   ANEXĂ
   Modificări ale anexelor la Directiva 74/483/CEE
   ANEXA I:
   INFORMAȚII GENERALE, DEFINIȚII, CERERI PENTRU OMOLOGAREA CEE DE TIP, OMOLOGAREA CEE DE TIP, SPECIFICAȚII GENERALE, SPECIFICAȚII PARTICULARE, CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
   Punctul 1.1 se modifică după cum urmează:

      1.1.   Dispozițiile din prezenta anexă nu se aplică oglinzilor retrovizoare exterioare sau sferelor dispozitivelor de remorcare.”

   Punctul 1.2 se adaugă următoarea teză:

      „Prezenta dispoziție este valabilă atât când vehiculul este staționat, cât și când este în mișcare.”

   Punctul 2.3 se modifică după cum urmează:

      2.3.   prin «suprafață exterioară» se înțeleg exteriorul vehiculului, inclusiv capota motorului, capacul portbagajului, portierele, aripile, acoperișul, dispozitivele de iluminare și semnalizare luminoasă și elementele de rigidizare vizibile.”

   Punctul 2.4 se modifică după cum urmează:

      2.4.   prin «linia podelei» se înțelege linia determinată după cum urmează:
      în jurul unui vehicul încărcat se deplasează în mod repetat un con cu o axă verticală de înălțime nedefinită și un semiunghi de 30o, în așa fel încât să fie tangent, în mod constant și cât mai jos posibil, la suprafața exterioară a vehiculului. Linia podelei este linia geometrică care unește aceste puncte de tangență. La stabilirea liniei podelei, nu se iau în considerare punctele de ridicare cu cricul, țevile de eșapament sau roțile. Spațiile de pasaj al roților se consideră a fi umplute de o suprafață imaginară care prelungește fără întrerupere suprafața exterioară înconjurătoare. Pentru stabilirea liniei podelei, se iau în considerare barele de protecție de la ambele capete ale vehiculului. În funcție de fiecare vehicul, linia podelei poate trece prin punctul cel mai exterior al secțiunii barei de protecție sau prin panourile caroseriei situate sub barele de protecție. Acolo unde apar simultan două sau mai multe puncte de tangență, linia podelei este determinată de punctul de tangență inferior.”

   Punctul 2.5 se modifică după cum urmează:

      2.5   prin «raza de curbură» se înțelege raza unui arc de cerc, care este cel mai apropiat de forma rotunjită a componentei respective;”

   După punctul 2.5 se adaugă următoarele puncte 2.6, 2.7, 2.8 și 2.9:

      2.6.   Prin «vehicul încărcat» se înțelege vehiculul încărcat la masa maximă admisă din punct de vedere tehnic. Vehiculele cu suspensie hidropneumatică, hidraulică sau pneumatică sau cu un dispozitiv de reglare automată a nivelului în funcție de sarcină sunt încercate în cele mai defavorabile condiții de funcționare normală specificate de către producător.
      Prin «muchie exterioară extremă» a vehiculului se înțelege, în raport cu părțile laterale ale vehiculului, planul paralel cu planul longitudinal median al vehiculului și tangent la muchia sa exterioară laterală și, în raport cu părțile din față și din spate, planul transversal perpendicular al vehiculului și tangent la muchiile sale exterioare din față și din spate, neluând în considerare proeminențele:
      2.7.1.   ale pneurilor lângă punctul de tangență cu solul și ale valvelor pentru controlul presiunii;
      2.7.2.   ale oricăror dispozitive antiderapare montate pe roți;
      2.7.3.   ale oglinzilor retrovizoare;
      2.7.4.   ale indicatoarelor de direcție laterale, ale lămpilor de gabarit, ale lămpilor de poziție față și spate (lateral) și a ale lămpilor de parcare;
      2.7.5.   în ceea ce privește marginile din față și din spate ale barelor de protecție, ale dispozitivelor de remorcare și ale țevii de eșapament.
      2.8.   Prin «dimensiunea proeminenței» unei componente montate pe un panou se înțelege dimensiunea determinată prin metoda descrisă în anexa II punctul 2.
      2.9.   Prin «linia nominală a unui panou» se înțelege linia care trece prin cele două puncte reprezentate de către poziția centrului unei sfere atunci când suprafața sa vine în contact pentru prima și ultima oară cu o componentă în timpul procedurii de măsurare descrise în anexa II punctul 2.2”

   Punctul 3 se modifică după cum urmează:

      „3.   CERERE PENTRU OMOLOGAREA CEE
      3.1.   Cererea pentru omologarea CEE a unui tip de vehicul în ceea ce privește proeminențele sale exterioare
      3.1.1.   Cererea pentru omologarea CEE a unui tip de vehicul în ceea ce privește proeminențele sale exterioare este prezentată de către producătorul vehiculului sau reprezentantul său autorizat.
      Aceasta este însoțită de documentele menționate mai jos în trei exemplare:
      3.1.2.1.   fotografii ale părților din față, spate și laterale ale vehiculului făcute sub un unghi de 30°-45° față de planul longitudinal median vertical al vehiculului;
      3.1.2.2.   desene ale barelor de protecție;
      3.1.2.3   acolo unde este cazul, desene ale anumitor proeminențe exterioare și, dacă este necesar, ale anumitor părți ale suprafeței exterioare prevăzute la punctul 6.9.1.
      3.1.3.   Un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care trebuie omologat este prezentat autorității de inspecție tehnică responsabile cu omologarea. La cererea autorității de inspecție tehnică menționate, componentele sau mostrele specifice ale materialelor utilizate trebuie de asemenea prezentate.
      3.2.   Cerere de omologare CEE pentru portbagaje, suporturi de schiuri, antene radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice considerate a fi unități tehnice independente
      3.2.1.   Cererile pentru omologarea CEE pentru portbagaje, suporturi de schiuri, antene radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice considerate a fi unități tehnice independente în sensul articolului 9a din Directiva 70/156/CEE sunt prezentate de către constructorul vehiculului sau de producătorul unităților tehnice independente menționate anterior sau de către reprezentantul lor autorizat.
      Pentru fiecare tip de dispozitive prevăzute la punctul 3.2.1 anterior, cererea este însoțită de următoarele:
      3.2.2.1.   copii în trei exemplare ale documentelor care specifică caracteristicile tehnice ale unității tehnice independente și instrucțiunile de asamblare care trebuie să însoțească fiecare unitate tehnică vândută;
      3.2.2.2.   o mostră a tipului de unitate tehnică independentă. Dacă autoritatea responsabilă consideră necesar, poate solicita încă o mostră. Mostrele sunt inscripționate clar și indelebil cu marcajul specificat în articolul 9a alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE. În ceea ce privește portbagajele și suporturile de schiuri, se prevede un loc pentru viitoarea aplicare obligatorie a numărului omologării CEE. Numărul omologării este precedat de litera(ele) internațională(e) de înregistrare a(le) țării care acordă omologarea (1).

   Punctul 4.6 se modifică după cum urmează:

      4.6.1.   Dacă se aprobă o cerere conform punctului 3.1, la certificatul de omologare se atașează un formular conform modelului din anexa III.
      4.6.2.   Dacă se aprobă o cerere conform punctului 3.2, se eliberează un formular conform modelului din anexa IV.
      4.6.3.   Dacă într-o cerere conform punctului 3.1 se face trimitere la un formular de tipul celui ilustrat în anexa IV, domeniul încercărilor efectuate asupra vehiculului pentru proeminențele exterioare se reduce în consecință. În asemenea cazuri, certificatul de omologare al vehiculului este însoțit de o copie a certificatului de omologare pentru unitatea tehnică independentă.”

   Punctul 5.1.3 se modifică după cum urmează:

      5.1.3.   amplasate astfel încât, atât în condiții statice, cât și în condiții de funcționare, să nu poată fi atinse de o sferă cu un diametru de 100 mm.”

   Punctul 5.4 se modifică după cum urmează:

      5.4.   Nici o parte proeminentă a suprafeței exterioare nu trebuie să aibă o rază de curbură mai mică de 2,5 mm. Această cerință nu se aplică părților suprafeței exterioare a căror proeminență este mai mică de 5 mm, dar unghiurile acestor părți orientate spre exterior sunt rotunjite, cu excepția cazurilor în care proeminențele formate sunt mai mici de 1,5 mm.”

   La punctul 5.5 se adaugă următoarele teze:

      „Măsurarea durității se execută când elementul este montat pe vehicul. Când este imposibilă măsurarea durității prin procedeul Shore A, atunci sunt efectuate măsurători echivalente pentru evaluare.”

   După punctul 5.5, se adaugă următorul punct 5.6:

      5.6.   Dispozițiile punctelor 5.1-5.5 menționate anterior se aplică în completarea specificațiilor de la punctul 6 de mai jos, exceptând cazurile în care aceste specificații particulare prevăd în mod expres altfel.”

   La punctul 6.1.1 se adaugă următoarele teze:

      „Pentru aplicarea unei forțe de 10 daN se folosește un piston cu față plană, cu diametrul de cel mult 50 mm. Dacă nu este posibil, se folosește o metodă echivalentă. După retragerea, desprinderea sau îndoirea ornamentelor, proeminențele rămase nu ies în afară mai mult de 10 mm. Aceste proeminențe trebuie să îndeplinească, în orice caz, dispozițiile punctului 5.2. Dacă ornamentul este montat pe o bază, aceasta este privită ca aparținând ornamentului și nu suprafeței care o susține.”

   Punctul 6.1.3 se elimină.
   La punctul 6.2.1 se adaugă următoarea teză:

      „În cazul unui far montat în spatele unei suprafețe transparente suplimentare, proeminența se măsoară de la suprafața transparentă cea mai proeminentă. Proeminențele sunt determinate conform metodei descrise la punctul 3 din anexa II.”

   După punctul 6.2.2, se adaugă următorul punct 6.2.3:

      6.2.3.   Dispozițiile punctului 6.2.1 anterior nu se aplică farurilor îngropate în caroserie sau care sunt «acoperite» de caroserie, dacă acesta din urmă este conform cu cerințele punctului 6.9.1.”

   Punctul 6.3.1 se modifică după cum urmează:

      6.3.1.   Cerințele punctului 5.4 nu se aplică spațiilor libere dintre elemente fixe sau mobile, inclusiv cele ale grilelor de intrare sau de ieșire a aerului sau din grilele radiatorului, cu condiția ca distanța dintre elementele consecutive să nu depășească 40 mm, iar grilele și spațiile goale să aibă rol funcțional. Dacă această distanță este între 40 mm și 25 mm, razele de curbură sunt de 1 mm sau mai mult. Totuși, dacă distanța dintre două elemente consecutive este egală cu sau mai mică de 25 mm, razele de curbură ale fețelor exterioare ale elementelor nu trebuie să fie mai mici de 0,5 mm. Distanța dintre două elemente consecutive ale grilei se determină conform metodei descrise în anexa II punctul 4.”

   Punctul 6.4.1 se modifică după cum urmează:

      6.4.1.   Lamele ștergătoarelor de parbriz sunt fixate astfel încât punctul de inserție al tecii lamelor să fie acoperit de un element protector cu o rază de curbură corespunzătoare cerințelor punctului 5.4 anterior și o extremitate a cărei suprafață este de cel puțin 150 mm2. În cazul elementelor protectoare rotunjite, această suprafață, proiectată pe un plan a cărui distanță față de punctul cel mai proeminent nu trebuie să depășească 6,5 mm, este de cel puțin 150 mm2. Aceste cerințe se aplică și ștergătoarelor de parbriz din spate și ștergătoarelor pentru faruri.”

   Punctul 6.4.2 se modifică după cum urmează:

      6.4.2.   Punctul 5.4 nu se aplică lamelor sau brațelor ștergătoarelor. Totuși, aceste unități sunt fabricate astfel încât să nu aibă unghiuri ascuțite sau părți ascuțite sau tăioase.”

   Punctul 6.5.1 se modifică după cum urmează:

      6.5.1   Extremitățile laterale ale barelor de protecție sunt îndoite spre suprafața exterioară, în scopul reducerii riscului de agățare. Această cerință este considerată satisfăcută dacă bara de protecție este retrasă sau integrată în caroserie sau extremitățile barei de protecție sunt în așa fel îndoite spre interior încât nu pot fi atinse de o sferă cu diametrul de 100 mm, iar distanța dintre extremitatea barei de protecție și partea cea mai apropiată din caroserie nu depășește 20 mm.”

   După punctul 6.5.2, se adaugă următorul punctul 6.5.3:

      6.5.3.   Cerințele punctului 6.5.2 nu se aplică pentru părți ale barei de protecție sau pentru părți de pe aceasta sau din interiorul barei de protecție care ies în afară mai puțin de 5 mm, cu referire specială la eclise sau duze de pulverizare pentru instalațiile de curățare a farurilor; dar unghiurile acestor fețe orientate spre exterior trebuie rotunjite, cu excepția părților care ies în afară mai puțin de 1,5 mm.”

   Punctul 6.6 se modifică după cum urmează:

      „6.6   Mânerele, balamalele, butoanele și mânerele exterioare ale ușilor, portbagajelor și capotelor; bușoanele și capacele rezervorului de combustibil
      6.6.1.   Proeminența nu depășește 40 mm în cazul mânerelor ușilor sau portbagajelor și 30 mm în toate celelalte cazuri.
      Dacă mânerele ușilor laterale sunt de tip turnant, atunci ele îndeplinesc una dintre următoarele două cerințe.
      6.6.2.1.   În cazul mânerelor care se rotesc paralel cu planul ușii, extremitatea deschisă a mânerului trebuie orientată spre înapoi. Extremitatea acestor mânere trebuie îndoită înapoi spre planul ușii și dispusă într-un ancadrament de protecție sau într-o alveolă.
      6.6.2.2.   Mânerele care se rotesc spre exterior în orice direcție care nu este paralelă cu planul ușii trebuie, ca în poziție închisă, să se afle într-un ancadrament de protecție sau într-o alveolă. Extremitatea deschisă trebuie îndreptată înapoi sau în jos.
      Cu toate acestea, se pot accepta mânerele care nu corespund acestor cerințe, dacă:

                  —

                  au un mecanism independent de revenire;

                  —

                  în cazul în care acest mecanism nu funcționează, acestea nu ies în afară cu mai mult de 15 mm;

                  —

                  în poziție deschisă sunt conforme cu dispozițiile punctului 5.4, și

                  —

                  suprafața extremității libere nu este mai mică de 150 mm2, atunci când este măsurată la mai puțin de 6,5 mm de punctul cel mai proeminent.”

   Punctul 6.7 se modifică după cum urmează:

      „6.7.   Roțile, piulițele de fixare a roților, capacele de osie și garniturile”

   Punctul 6.7.2 se modifică după cum urmează:

      6.7.2.   Roțile, piulițele de fixare a roților, capacele de osie și garniturile nu trebuie să prezinte proeminențe ascuțite sau tăioase care să se prelungească peste suprafața exterioară a jantei. Piulițele-fluture nu sunt admise.”

   La punctul 6.8.1 se adaugă următoarea teză:

      „O muchie neprotejată se consideră îndoită dacă este îndoită înapoi cu circa 180o sau dacă este îndoită înspre caroserie, astfel încât să nu poată fi atinsă de o sferă cu un diametru de 100 mm.”

   La punctul 6.9.1 ultimul rând se citește:
   „… anexa II, punctul 1” în loc de „… anexa II.”
   Punctul 6.11 se modifică după cum urmează:

      „6.11.   Punctul de sprijin al cricului și al țevii (țevilor) de eșapament
      6.11.1.   Punctele de sprijin al cricului și al țevii (țevilor) de eșapament nu sunt proiectate în afară mai mult de 10 mm în raport cu proiecția verticală a liniei podelei care se află vertical deasupra lor. Ca o excepție de la această cerință, o țeavă de eșapament poate ieși în afară cu mai mult de 10 mm față de proiecția verticală a liniei podelei, dacă marginile sale sunt rotunjite la extremități, iar raza de curbură minimă este de 2,5 mm.”

   După punctul 6.11 se adaugă următoarele puncte 6.12-6.18:

      „6.12.   Clapetele de admisie și de evacuare a aerului
      6.12.1.   Clapetele de admisie și de evacuare a aerului îndeplinesc cerințele punctelor 5.2, 5.3 și 5.4 în toate pozițiile de utilizare.
      6.13.   Acoperișurile
      6.13.1.   Acoperișurile culisante se verifică doar în poziție închisă.
      Vehiculele decapotabile sunt examinate atât cu capota desfășurată, cât și cu capota rabatată.
      6.13.2.1.   Cu capota rabatată nu se verifică vehiculul în interiorul unei suprafețe imaginare formate de capota în poziție ridicată.
      6.13.2.2.   Dacă este furnizată o husă ca echipament standard pentru acoperirea capotei în poziție rabatată, verificarea se face cu husa montată.
      6.14.   Ferestre
      Ferestrele care pivotează înspre exteriorul suprafeței exterioare a vehiculului trebuie să corespundă următoarelor dispoziții în toate pozițiile de folosire:
      6.14.1.1.   nici o muchie nu trebuie să fie îndreptată înainte;
      6.14.1.2.   nici o parte a ferestrei nu este proiectată dincolo de marginea exterioară extremă a vehiculului.
      6.15.   Suporturile plăcuțelor de înmatriculare
      6.15.1.   Suporturile pentru plăcuțele de înmatriculare oferite de către constructorul vehiculului trebuie să fie conforme cu cerințele punctului 5.4 din prezenta anexă, dacă pot fi atinse de o sferă cu un diametru de 100 mm atunci când plăcuța de înmatriculare este montată în conformitate cu recomandarea constructorului vehiculului.
      6.16.   Portbagajele și suporturile de schiuri
      6.16.1.   Portbagajele și suporturile de schiuri trebuie să fie fixate de vehicul astfel încât să existe o blocare pozitivă pe cel puțin una dintre direcții, iar forțele orizontale, longitudinale și transversale care pot fi transmise să fie cel puțin egale cu capacitatea de încărcare maximă verticală a suportului specificată de către producător. Pentru încercarea suporturilor de bagaje și a suporturilor de schiuri fixate pe vehicul conform indicațiilor producătorului, sarcinile de verificare nu trebuie aplicate doar într-un singur punct.
      6.16.2.   Suprafețele care, după montarea suportului, pot fi atinse de o sferă cu un diametru de 165 mm nu trebuie să aibă părți cu o rază de curbură mai mică de 2,5 mm, cu excepția cazului în care se pot aplica dispozițiile punctului 6.3.
      6.16.3.   Elementele de legătură, cum ar fi șuruburile care pot fi strânse sau slăbite fără ajutorul unei scule, nu trebuie să formeze o proeminență care să depășească cu mai mult de 40 mm suprafețele prevăzute la punctul 6.16.2, proiecția fiind determinată conform metodei prevăzute la anexa II punctul 2, dar se utilizează o sferă cu un diametru de 165 mm în cazurile în care este folosită metoda prevăzută la punctul 2.2 al respectivei anexe.
      6.17.   Antene radio și radiotelefonice
      6.17.1.   Antenele radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice sunt montate pe vehicul în așa fel încât, în cazul în care extremitatea lor liberă se găsește la mai puțin de 2 m de sol în oricare poziție de folosire specificată de producătorul dispozitivului, să fie în interiorul zonei definite de planurile verticale aflate la 10 cm în interiorul muchiei exterioare extreme a vehiculului, așa cum este definită la punctul 2.7.
      6.17.2.   În plus, antenele sunt astfel montate pe vehicul și, dacă este cazul, extremitățile lor libere trebuie să poată fi ghidate în așa fel, încât nici o parte a antenei să nu depășească muchia exterioară extremă a vehiculului, așa cum este definită la punctul 2.7.
      6.17.3.   Tijele antenelor pot avea raze de curbură mai mici de 2,5 mm. Totuși, extremitățile lor mobile trebuie să fie dotate cu capace fixe, ale căror raze de curbură să nu fie mai mici de 2,5 mm.
      6.17.4.   Soclurile antenelor nu trebuie să formeze proeminențe care să depășească 30 mm, mărime determinată conform metodei din anexa II, punctul 2. Totuși, în cazul antenelor cu amplificatoare încorporate în soclu, acestea pot ajunge la 40 mm.
      6.18.   Instrucțiuni de asamblare
      6.18.1.   Odată omologate ca unități tehnice independente, suporturile de bagaje, suporturile de schiuri și antenele radio (emițătoare sau receptoare) sau radiotelefonice nu pot fi puse în vânzare, vândute sau cumpărate dacă nu sunt însoțite de instrucțiunile de asamblare. Instrucțiunile de asamblare trebuie să conțină suficiente informații pentru a permite montarea componentelor omologate pe vehicul într-un mod care corespunde dispozițiilor relevante ale punctelor 5 și 6. Pozițiile de folosire trebuie indicate în special pentru antenele telescopice.”

   ANEXA II:
   Titlul se modifică după cum urmează:

   Punctul 1 se modifică după cum urmează:

      „1.   METODA DE DETERMINARE A ÎNĂLȚIMII PROEMINENȚELOR FORMATE DE PLIURILE PANOURILOR CAROSERIEI”

   Actualele puncte 1, 2, 3 și 4 se renumerotează și devin punctele 1.1, 1.2, 1.3 și 1.4.
   După punctul 1 se adaugă următoarele puncte 2, 3 și 4:

      „2.   METODĂ DE DETERMINARE A DIMENSIUNII PROEMINENȚEI FORMATE DE O COMPONENTĂ MONTATĂ PE O SUPRAFAȚĂ EXTERIOARĂ
      2.1.   Dimensiunea proeminenței unei componente montate pe o suprafață convexă poate fi determinată direct sau prin trimitere la un desen al unei secțiuni corespunzătoare a componentei în poziția montată.
      2.2.   Dacă dimensiunea proeminenței unei componente montate pe o suprafață care nu este convexă nu poate fi determinată prin simplă măsurare, atunci este determinată prin variația maximă a distanței între centrul unei sfere cu un diametru de 100 mm și linia nominală a panoului, atunci când sfera se deplasează deasupra respectivei componente, rămânând totodată în contact constant cu aceasta. În figura 3 este prezentat un exemplu de utilizare a acestui procedeu.
      3.   METODĂ DE DETERMINARE A PROEMINENȚEI VIZIERELOR ȘI RAMELOR FARURILOR
      3.1.   Proeminențele în raport cu suprafața exterioară a farului sunt măsurate orizontal de la punctul de tangență al unei sfere cu un diametru de 100 mm conform figurii 4.
      4.   METODĂ DE DETERMINARE A DIMENSIUNII UNUI SPAȚIU LIBER SAU A SPAȚIULUI DINTRE ELEMENTELE UNEI GRILE
      4.1.   Dimensiunea unui spațiu liber sau a spațiului dintre elementele unei grile se determină prin distanța dintre două planuri care intersectează punctele de tangență ale sferei și perpendiculare pe linia care unește aceste puncte. Figurile 5 și 6 prezintă exemple de utilizare a acestui procedeu.”

   După figura 2 se adaugă figurile 3-6.

   ANEXA III:
   Titlul se modifică după cum urmează:

   După anexa III se adaugă următoarea anexă IV:

         „ANEXA IV
         MODEL
         Format maxim: A4 (210 × 297 mm)

      (1)  B = Belgia, D = Germania, DK = Danemarca, F = Franța, GB = Regatul Unit, I = Italia, IRL = Irlanda, L = Luxemburg, NL = Țările de Jos.”


title: Directiva 2009/99/CE a Comisiei din 4 august 2009 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește includerea clorofacinonului ca substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               5.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 203/62

      DIRECTIVA 2009/99/CE A COMISIEI

   din 4 august 2009
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește includerea clorofacinonului ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biodestructive (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate în vederea unei posibile includeri în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Lista respectivă include clorofacinonul.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, clorofacinonul a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produs 14, rodenticide, astfel cum este definit în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Spania a fost desemnată stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 31 ianuarie 2006, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile acestei examinări au fost încorporate într-un raport de evaluare al Comitetului permanent pentru produse biocide din 20 februarie 2009.

               (5)

               Din analizele efectuate reiese că ar fi posibil ca produsele biocide folosite ca rodenticide și care conțin clorofacinon să nu prezinte niciun risc pentru oameni, cu excepția incidentelor neprevăzute în care sunt implicați copiii. A fost identificat un risc cu privire la animalele nevizate. Cu toate acestea, clorofacinonul este considerat în prezent, esențial pentru motive de sănătate publică și igienă. Prin urmare, este justificat să se includă clorofacinonul în anexa I, în scopul de a garanta că autorizațiile pentru produsele biocide care sunt utilizate ca rodenticide și conțin clorofacinon pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre, în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (6)

               În baza constatărilor din raportul de evaluare, este necesar să se solicite aplicarea unor măsuri specifice de reducere a riscurilor la nivelul autorizării produselor care conțin clorofacinon și sunt folosite ca rodenticide. Astfel de măsuri ar trebui să vizeze limitarea riscului de expunere directă și secundară a oamenilor, a animalelor nevizate și a mediului. În acest scop, anumite restricții, cum ar fi concentrația maximă, interzicerea comercializării substanței active în produse care nu sunt pregătite pentru utilizare și folosirea unor agenți aversivi, ar trebui impuse cu caracter general, iar statelor membre, de la caz la caz, ar trebui să li se impună alte condiții.

               (7)

               Având în vedere riscurile identificate, clorofacinonul ar trebui să fie inclus în anexa I pentru o perioadă de numai cinci ani și să fie supus unei evaluări comparative a riscurilor, în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) punctul (i) paragraful al doilea din Directiva 98/8/CE, înainte de reînnoirea includerii sale în anexa I.

               (8)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre în vederea asigurării unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă clorofacinon, precum și în vederea facilitării funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (9)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru a îndeplini noile cerințe și pentru a permite solicitanților care au întocmit un dosar să beneficieze în întregime de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (10)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizațiile pentru produsele biocide incluse la tipul de produs 14, care conțin clorofacinon, pentru a se asigura că acestea respectă dispozițiile Directivei 98/8/CE.

               (11)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (12)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2010 cel târziu, actele cu putere de lege, regulamentele și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 iulie 2011.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 4 august 2009.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      ANEXĂ
      Se introduce următoarea intrare „Nr. 12” în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „12

                     Clorofacinon

                     Clorofacinon
                     Nr. CE: 223-003-0
                     Nr. CAS: 3691-35-8

                     978 g/kg

                     1 iulie 2011

                     30 iunie 2013

                     30 iunie 2016

                     14

                     Având în vedere riscurile identificate pentru animalele nevizate, substanța activă este supusă unei evaluări comparative a riscurilor, în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) punctul (i) paragraful al doilea din Directiva 98/8/CE, înainte de reînnoirea includerii sale în această anexă.
                     Statele membre garantează că autorizările respectă următoarele condiții:

                                 1.

                                 Concentrația nominală a substanței active în produse, altele decât pudra de urmărire, nu trebuie să depășească 50 mg/kg și numai produsele pregătite pentru utilizare vor fi autorizate.

                                 2.

                                 Produsele care vor fi folosite ca pudră de urmărire pot fi comercializate numai pentru folosirea de către profesioniști.

                                 3.

                                 Produsele trebuie să conțină un agent aversiv și, atunci când este cazul, un colorant.

                                 4.

                                 Expunerea directă, precum și cea secundară, a oamenilor, a animalelor nevizate și a mediului trebuie să fie redusă la minimum, luând în considerare și aplicând toate măsurile corespunzătoare și disponibile de reducere a riscului. Acestea includ, printre altele, restricția numai la utilizarea profesionistă, stabilirea unei limite superioare a dimensiunii ambalajului și stabilirea obligației de a folosi cutii ermetice și securizate pentru momeală.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe site-ul Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva 2004/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 de modificare a Directivei 92/24/CEE a Consiliului privind dispozitivele de limitare a vitezei sau sistemele similare de limitare a vitezei instalate la bordul anumitor categorii de autovehicule

text:
               07/Volumul 12

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               216

         32004L0011

               L 044/19

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2004/11/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 februarie 2004
   de modificare a Directivei 92/24/CEE a Consiliului privind dispozitivele de limitare a vitezei sau sistemele similare de limitare a vitezei instalate la bordul anumitor categorii de autovehicule
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,
   hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 251 din tratat (1),
   întrucât:

               (1)

               Trebuie adoptate măsuri în scopul asigurării unei bune funcționări a pieței interne.

               (2)

               Directiva 92/24/CEE (2) a Consiliului este una dintre directivele individuale în temeiul procedurii comunitare de omologare introduse prin Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea autovehiculelor și a remorcilor acestora (3). Astfel, dispozițiile și definițiile stabilite prin Directiva 70/156/CEE privind vehiculele, sistemele de vehicule, componentele și unitățile tehnice separate se aplică prezentei directive.

               (3)

               S-a constatat că dispozitivele de limitare a vitezei pentru vehiculele utilizate în transportul de călători și de mărfuri, având o masă maximă de peste 10 tone, au avut o influență pozitivă asupra siguranței rutiere și au redus gravitatea vătămărilor corporale în cazul accidentelor, reducând în același timp poluarea aerului și consumul de carburant.

               (4)

               Directiva 92/6/CEE a Consiliului din 10 februarie 1992 privind instalarea și utilizarea dispozitivelor de limitare a vitezei pentru anumite categorii de autovehicule din Comunitate (4) a fost extinsă la autovehiculele mai ușoare din categoriile M2 și N2. Astfel, este necesară modificarea în consecință a domeniului de aplicare a Directivei 92/24/CEE cu privire la caracteristicile de construcție pentru dispozitivele de limitare a vitezei, pentru a reglementa aceleași categorii de autovehicule.

               (5)

               Directiva 92/24/CEE trebuie modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 92/24/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 1
               În sensul prezentei directive:

                           —

                           «vehicul» înseamnă orice autovehicul din categoriile M2, M3, N2 sau N3, așa cum sunt definite acestea în anexa II la Directiva 70/156/CEE, destinat utilizării rutiere, având cel puțin patru roți și o viteză maximă nominală de peste 25 km/h,

                           —

                           «dispozitiv de limitare a vitezei» înseamnă un dispozitiv pentru limitarea vitezei, destinat utilizării pe un vehicul din domeniul de aplicare al prezentei directive, pentru care poate fi acordată omologarea unei unități tehnice separate, în sensul Directivei 70/156/CEE. Sistemele de limitare a vitezei maxime încorporate prin construcție în vehicule respectă același cerințe ca și dispozitivele de limitare a vitezei”;

               2.

               prima teză din al treilea paragraf de la punctul 1.1. din anexa I se înlocuiește cu următorul text:
               „Scopul prezentei directive este de a limita la o valoare specificată viteza maximă pe șosea a vehiculelor pentru transportul de mărfuri din categoriile N2 și N3 și a vehiculelor pentru transportul de călători din categoriile M2 și M3.”

         Articolul 2
   (1)   De la 17 noiembrie 2004, pentru motive privind dispozitivele de limitare a vitezei sau sistemele similare, statele membre nu pot:

               —

               să refuze acordarea omologării CE sau a omologării naționale a unui vehicul, a unui dispozitiv de limitare a vitezei sau a unui sistem de limitare a vitezei instalat la bordul autovehiculelor,

               —

               să interzică înregistrarea, vânzarea sau punerea în exploatare a unui vehicul sau să refuze punerea în exploatare a unui dispozitiv de limitare a vitezei sau a unui sistem de limitare a vitezei instalat la bordul autovehiculelor,

         dacă vehiculele, dispozitivele de limitare a vitezei sau sistemele de limitare a vitezei instalate la bordul autovehiculelor respectă dispozițiile Directivei 92/24/CEE.
   (2)   De la 1 ianuarie 2005, pentru motive privind dispozitivele de limitare a vitezei sau sistemele similare, statele membre interzic vânzarea, înregistrarea sau intrarea în exploatare a vehiculelor, a dispozitivelor de limitare a vitezei sau a sistemelor de limitare a vitezei instalate la bordul autovehiculelor, care nu respectă dispozițiile Directivei 92/24/CEE.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 17 noiembrie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Statele membre aplică aceste măsuri de la 18 noiembrie 2004.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasburg, 11 februarie 2004.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         P. COX

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. McDOWELL

      (1)  Avizul Parlamentului European din 9 octombrie 2003 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 ianuarie 2004.

      (2)  JO L 129, 14.5.1992, p. 154.

      (3)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 (JO L 122, 16.5.2003, p. 36).

      (4)  JO L 57, 2.3.1992, p. 27, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/285/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 327, 4.12.2002, p. 8).