title: Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Directivei 98/34/CE de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice

text:
Anunţ juridic important

|

31998L0048

Official Journal L 217 , 05/08/1998 P. 0018 - 0026 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 21 P. 8  - 16

		19980720Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 20 iulie 1998de modificare a Directivei 98/34/CE de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnicePARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 100a și 213,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],acționând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189b din tratat [3],(1) întrucât, pentru buna funcționare a pieței interne, trebuie asigurată cât mai multă transparență cu privire la viitoarele reglementări de drept intern care se aplică serviciilor societății informaționale prin modificarea și completarea Directivei 98/34/CE [4];(2) întrucât o varietate largă de servicii, în sensul articolelor 59 și 60 din tratat, vor beneficia de șansele create de societatea informațională de a fi prestate la distanță, electronic și la solicitarea individuală a unui beneficiar al serviciilor;(3) întrucât spațiul fără frontiere interne care constituie piața internă permite furnizorilor de astfel de servicii să își dezvolte activitățile transfrontaliere în scopul creșterii competitivității lor, oferind astfel cetățenilor posibilități noi de a transmite și primi informații fără a ține seama de frontiere, iar consumatorilor forme noi de a beneficia de bunuri și servicii;(4) întrucât extinderea domeniului de aplicare a Directivei 98/34/CE nu trebuie să împiedice statele membre să aibă în vedere implicațiile de ordin social și cultural inerente societății informaționale; întrucât în special utilizarea normelor de procedură stabilite de prezenta directivă referitoare la serviciile societății informaționale nu trebuie să afecteze măsurile de politică culturală, mai ales în domeniul audiovizual, pe care le-ar putea adopta statele membre în conformitate cu legislația comunitară, având în vedere diversitatea lingvistică, specificul lor național și regional, precum și patrimoniul cultural; întrucât dezvoltarea societății informaționale trebuie să asigure, în orice caz, accesul corespunzător al cetățenilor europeni la patrimoniul cultural european furnizat pe suport digital;(5) întrucât Directiva 98/34/CE nu se aplică normelor de drept intern referitoare la drepturile fundamentale, cum ar fi prevederile constituționale cu privire la libertatea de exprimare și, în special, la libertatea presei; întrucât aceasta nu se aplică nici dreptului penal general; întrucât, în plus, nu se aplică acordurilor între instituțiile de credit reglementate de dreptul privat, în special acordurilor referitoare la efectuarea plăților între instituțiile de credit;(6) întrucât Consiliul European a subliniat necesitatea de a se crea un cadru legal clar și stabil la nivel comunitar pentru a stimula dezvoltarea societății informaționale; întrucât legislația comunitară și în special normele care reglementează piața internă, inclusiv principiile consacrate de tratat, și legislația secundară, constituie deja cadrul legal fundamental pentru dezvoltarea serviciilor de acest gen;(7) întrucât ar trebui să fie posibilă adaptarea reglementărilor de drept intern existente care se aplică serviciilor disponibile în prezent, astfel încât să se țină seama de noile servicii aferente societății informaționale, fie în vederea asigurării unei mai bune protejări a intereselor generale, fie, pe de altă parte, în vederea simplificării acestor normele și reglementări, în cazul în care aplicarea lor este disproporționată în raport cu obiectivul urmărit;(8) întrucât, fără coordonare la nivel comunitar, această activitate de reglementare previzibilă la nivel național ar putea genera restricții cu privire la libera circulație a serviciilor și la libertatea de stabilire, conducând la refragmentarea pieței interne, la supra-reglementare și la inconsecvențe de reglementare;(9) întrucât, pentru asigurarea protecției reale și eficiente a obiectivelor de interes general ale societății informaționale, este necesară abordarea coordonată la nivel comunitar a aspectelor legate de activități având conotații transnaționale, cum ar fi acelea ale noilor servicii;(10) întrucât, în cazul serviciilor din domeniul telecomunicațiilor, există deja o armonizare la nivel comunitar sau, în unele cazuri, acorduri de recunoaștere reciprocă și întrucât legislația comunitară existentă prevede că adaptările trebuie să țină seama de dezvoltările tehnologice și de oferta noilor servicii și, ca urmare, majoritatea reglementărilor de drept intern referitoare la servicii de telecomunicații nu fac obiectul unei notificări în sensul prezentei directive pentru că intră sub incidența excepțiilor stabilite la articolul 10 alineatul (1) sau articolul 1 alineatul (5) din Directiva 98/34/CE; întrucât anumite prevederi de drept intern având subiecte specifice care nu fac obiectul legislației comunitare pot afecta libera circulație a serviciilor societății informaționale și trebuie notificate în acest sens;(11) întrucât, pentru celelalte domenii încă puțin cunoscute ale societății informaționale, ar fi prematură coordonarea reglementărilor de drept intern printr-o armonizare extensivă sau exhaustivă la nivel comunitar a dreptului material, dat fiind faptul că nu se știe încă suficient despre forma pe care o vor lua noile servicii sau despre natura acestora, că nu există, până în prezent, la nivel național o activitate specifică de reglementare în acest domeniu și că, în această etapă, nu se pot defini necesitatea și conținutul armonizării în lumina pieței interne;(12) întrucât, prin urmare, este necesară menținerea bunei funcționări a pieței interne și prevenirea riscurilor de refragmentare prin stabilirea unei proceduri de informare, consultare și colaborare administrativă cu privire la noile proiecte de reglementare; întrucât o asemenea procedură va contribui, printre altele, la asigurarea unei aplicări eficiente a tratatului, în special a articolelor 52 și 59 și, după caz, la identificarea nevoii de a proteja interesul general la nivel comunitar; întrucât, în plus, îmbunătățirea aplicării tratatului ca atare face posibilă o astfel de procedură de informare care ar avea ca efect reducerea necesității de reglementare la nivel comunitar la strictul necesar și proporțional în lumina pieței interne și protejării obiectivelor de interes general; întrucât, în cele din urmă, o astfel de procedură va permite unităților să exploateze mai eficient avantajele pieței interne;(13) întrucât Directiva 98/34/CE urmărește aceleași obiective și întrucât prezenta procedură este eficientă, fiind cea mai cuprinzătoare pentru atingerea acestor obiective; întrucât experiența obținută prin punerea în aplicare a directivei respective și a procedurilor prevăzute de către aceasta pot fi aplicate proiectelor de reglementare referitoare la serviciile societății informaționale; întrucât procedura stabilită este bine cunoscută acum autorităților naționale;(14) întrucât, în plus, în conformitate cu articolul 7a din tratat, piața internă cuprinde un spațiu fără frontiere interne în care se asigură libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor și întrucât Directiva 98/34/CE stabilește doar o procedură de colaborare administrativă și nu armonizarea unor norme materiale;(15) întrucât, de aceea, abordarea cea mai potrivită din punctul de vedere al cadrului legal pentru serviciile societății informaționale este modificarea Directivei 98/34/CE în scopul aplicării sale la proiectele de reglementare referitoare la aceste servicii, în vederea satisfacerii necesității de transparență în cadrul pieței interne;(16) întrucât notificarea trebuie făcută în cazul normelor care se pot modifica în viitor; întrucât serviciile furnizate la distanță, electronic și la solicitarea individuală a unui beneficiar al serviciilor (servicii ale societății informaționale) pot necesita și genera cel mai mare număr de norme și reglementări noi, ținând seama de diversitatea acestor servicii și de dezvoltarea lor în viitor; întrucât trebuie prevăzută notificarea proiectelor de norme și reglementări referitoare la astfel de servicii;(17) întrucât norme speciale referitoare la inițierea și desfășurarea activității de prestări de servicii care pot fi făcute în maniera descrisă mai sus trebuie comunicate chiar și în cazul în care sunt incluse în reglementări cu scop mai general; întrucât reglementările cu caracter general care nu conțin nici un fel de prevedere cu privire în special la aceste servicii nu trebuie notificate;(18) întrucât "normele referitoare la inițierea și desfășurarea activității de prestare a serviciilor" reprezintă norme care stabilesc cerințe referitoare la serviciile societății informaționale, cum ar fi cele referitoare la prestatorii de servicii, la servicii și la beneficiarii serviciilor și la activitățile economice care pot fi desfășurate electronic, la distanță și la solicitarea individuală a beneficiarului de servicii; întrucât, de exemplu, normele de stabilire a prestatorilor de servicii, în special acelea referitoare la normele de autorizare sau acordare de licențe, sunt reglementate în mod corespunzător; întrucât o prevedere care se referă în special la serviciile societății informaționale trebuie considerată ca fiind o normă de acest gen, chiar dacă face parte dintr-o reglementare cu caracter mai general; întrucât, pe de altă parte, măsurile cu referire directă și individuală la anumiți beneficiari (cum ar fi, de exemplu, licențele pentru telecomunicații) nu sunt reglementate;(19) întrucât, în conformitate cu articolul 60 din tratat, așa cum este el interpretat în jurisprudența Curții de Justiție, "servicii" înseamnă acele activități prestate în mod normal în scopul remunerării; întrucât această caracteristică lipsește în cazul activităților pe care un stat le desfășoară fără compensații economice în contextul obligațiilor sale, în special în domeniile social, cultural, educațional, și judiciar; întrucât prevederile de drept intern referitoare la astfel de activități nu sunt reglementate de definiția dată de articolul 60 din tratat și, deci, nu intră în domeniul de aplicare a prezentei directivei;(20) întrucât prezenta directivă nu aduce atingere domeniului de aplicare a Directivei 89/552/CEE a din 3 octombrie 1989 cu privire la coordonarea anumitor actele cu putere de lege sau acte administrative în statele membre referitoare la desfășurarea de activități de difuzare a emisiunilor de televiziune [5], astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului [6] sau de eventuale modificări viitoare;(21) întrucât, în orice caz, prezenta directivă nu reglementează proiectele de reglementare de drept intern care au ca scop transpunerea conținutului directivelor comunitare în vigoare sau care vor fi adoptate, deoarece au făcut deja subiectul unei analize specifice; întrucât, prin urmare, aceasta nu reglementează normele și reglementările de drept intern de transpunere a Directivei 89/552/CEE astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE sau de orice alte modificări viitoare, și nici normele și reglementările de drept intern care transpun sau au fost adoptate ulterior în contextul Directivei 97/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 aprilie 1997 privind un cadru comun pentru autorizarea generală și acordarea licențelor pentru servicii de telecomunicații [7];(22) întrucât trebuie să se prevadă cazurile excepționale în care reglementările de drept intern referitoare la serviciile societății informaționale ar putea fi adoptate de îndată și întrucât este, de asemenea, important să existe această posibilitate numai pentru motive urgente legate de situații serioase și imprevizibile, cum ar fi situațiile despre care nu au existat informații anterioare și a căror origine nu poate fi atribuită nici unei acțiuni a autorităților statului membru vizat, pentru a nu compromite obiectivul consultării prealabile și cooperării pe plan administrativ inerent prezentei directive;(23) întrucât este indicat pentru un stat membru să amâne cu douăsprezece luni – sau eventual cu optsprezece luni, în cazul unei poziții comune a Consiliului – adoptarea unui proiect de reglementare cu privire la servicii numai în cazul în care acest proiect se referă la un subiect care face obiectul unei propuneri de directivă, regulament sau decizie pe care Comisia a înaintat-o deja Consiliului; întrucât această obligație de amânare poate fi impusă de către Comisie statului membru respectiv numai în cazul în care proiectul de reglementare de drept intern conține dispoziții care nu corespund din punct de vedere al conținutului cu propunerea înaintată de către Comisie;(24) întrucât definirea cadrului de informare și consultare la nivel comunitar, astfel cum este stabilit de prezenta directivă, este o condiție prealabilă a participării consecvente și eficiente a Comunității la activitatea referitoare la aspecte de reglementare a serviciilor societății informaționale în context internațional;(25) întrucât este indicat ca, în contextul funcționării Directivei 98/34/CE, comitetul prevăzut la articolul 5 din aceasta să se reunească special pentru a examina problemele referitoare la serviciile societății informaționale;(26) întrucât, în același context, trebuie avut în vedere că ori de câte ori o măsură la nivel național trebuie să fie, de asemenea, notificată în stadiul de proiect în conformitate cu un alt act comunitar, statul membru în cauză poate face o singură comunicare în conformitate cu celălalt act comunitar, indicând că acea comunicare constituie, de asemenea, o comunicare în sensul prezentei directive;(27) întrucât Comisia va investiga periodic evoluția pieței noilor servicii ale societății informaționale, în special în contextul convergenței dintre telecomunicații, tehnologia informațiilor și mijloacele de comunicare și, după caz, va acționa pentru adaptarea promptă a normelor pentru încurajarea dezvoltării de noi servicii la nivel european,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 98/34/CE se modifică după cum urmează:1. titlul se reformulează după cum urmează:"Directiva Parlamentului European și a Consiliului referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale";2. articolul 1 se modifică după cum urmează:(a) se adaugă următorul alineat nou:"(2) "serviciu" – orice serviciu al societății informaționale, adică orice serviciu prestat în mod normal în scopul obținerii unei remunerații, la distanță, prin mijloace electronice și la solicitarea individuală a beneficiarului serviciului.În sensul prezentei definiții:- "la distanță" înseamnă că serviciul este prestat fără ca părțile să fie prezente simultan;- "prin mijloace electronice" înseamnă că serviciul este transmis inițial și primit la destinație prin intermediul echipamentului electronic pentru prelucrarea (inclusiv arhivarea digitală) și stocarea datelor, și este transmis integral, transferat și recepționat prin cablu, radio, mijloace optice sau alte mijloace electromagnetice;- "la solicitarea individuală a beneficiarului serviciilor" înseamnă că serviciul este prestat prin transmiterea datelor în urma solicitării individuale.În anexa V este prezentată o listă indicativă de servicii care nu fac obiectul prezentei definiții.Prezenta directivă nu se aplică:- serviciilor de radiodifuziune;- serviciilor de difuzare a emisiunilor de televiziune prevăzute la litera (a) din Directiva 89/552/CEE [](b) alineatele (2) și (3) devin alineatul (3) și respectiv (4);(c) se adaugă următorul alineat nou:"(5) "norme pentru servicii" – cerințe de natură generală referitoare la inițierea și desfășurarea activităților de prestări de servicii în sensul alineatului (2), în special prevederi referitoare la prestatorul de servicii, la servicii și la beneficiarul serviciilor, exclusiv normele care nu se referă în mod special la serviciile definite la alineatul respectiv.Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația comunitară în domeniul serviciilor de telecomunicații, astfel cum sunt acestea definite de Directiva 90/387/CEE [].Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația comunitară în domeniul serviciilor financiare, astfel cum sunt acestea enumerate de anexa VI la prezenta directivă, într-o manieră incompletă.Cu excepția articolului 8 alineatul (3), prezenta directivă nu se aplică normelor stabilite de către sau pentru piețele reglementate în sensul Directivei 93/22/CEE sau de către sau pentru alte piețe sau organisme care desfășoară activități de decontare sau compensare pentru acele piețe.În sensul acestei definiții:- o normă este considerată ca fiind destinată în mod special serviciilor societății informaționale dacă, având în vedere expunerea de motive și partea dispozitivă, aceasta are ca scop și obiect specific, în totalitate sau în unele din dispozițiile sale, reglementarea acestor servicii într-o manieră explicită și direcționată;- o normă nu este considerată ca fiind destinată în mod special serviciilor societății informaționale în cazul în care aduce atingere numai într-o manieră implicită sau în mod accidental unor asemenea.(d) alineatele (4)-(8) devin alineatele (6)-(10);(e) alineatul (9) devine alineatul (11) cu următorul conținut:"(11) "reglementare tehnică" – specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative relevante, a căror respectare este obligatorie, de jure sau de facto, în cazul comercializării, prestării unui serviciu, stabilirii unui prestator de servicii sau utilizării într-un stat membru sau într-o parte semnificativă a acestuia, precum și actele cu putere de lege sau actele administrative ale statelor membre, cu excepția celor menționate la articolul 10, care interzic fabricarea, importul, comercializarea sau utilizarea unui produs sau care interzic prestarea sau utilizarea unui serviciu sau stabilirea în calitate de prestator de servicii.De facto, reglementările tehnice includ:- actele cu putere de lege sau actele administrative ale unui stat membru care fac referire fie la specificații tehnice sau alte cerințe sau norme referitoare la servicii, fie la coduri profesionale sau coduri de practică, care la rândul lor fac referire la specificații tehnice sau la alte cerințe sau norme privind serviciile a căror respectare conferă prezumția de conformitate cu obligațiile impuse de actele cu putere de lege sau actele administrative menționate anterior;- acordurile voluntare în care o autoritate publică este parte contractantă și care prevăd, în interesul general, respectarea specificațiilor tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii, cu excepția specificațiilor pentru licitații în cazul achizițiilor publice;- specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme referitoare la servicii în legătură cu măsuri fiscale sau financiare care afectează consumul de produse sau servicii prin încurajarea respectării acestor specificații tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii; specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la serviciile în legătură cu sistemele de asigurări sociale la nivel național nu sunt incluse.Acestea cuprind reglementări tehnice impuse de către autoritățile desemnate de statele membre și care figurează pe o listă elaborată de Comisie înainte de 5 august 1999*, în cadrul Comitetului prevăzut la articolul 5.Modificarea acestei listei se efectuează în conformitate cu aceeași procedură;".(f) alineatul (10) devine alineatul (12) al cărui prim paragraf are următorul conținut:"(12) "proiect de reglementare tehnică" – textul unei specificații tehnice sau al unei alte cerințe sau norme cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative, formulat în scopul adoptării sale ca reglementare tehnică, textul fiind într-un stadiu de elaborare în care pot fi făcute încă modificări substanțiale;"3. articolul 6 se modifică după cum urmează:(a) la alineatul (1) se adaugă paragraful următor:"Comitetul se întrunește într-o componență specifică pentru a examina problemele legate de serviciile societății informaționale.";(b) se adaugă următorul alineat:"(8) Referitor la normele pentru servicii, Comisia și comitetul pot consulta persoane fizice sau juridice din industrie sau din mediul academic și, ori de câte ori este posibil, organisme reprezentative, capabile să formuleze un punct de vedere competent cu privire la obiectivul și consecințele sociale ale unei norme referitoare la servicii și iau notă de acest punct de vedere ori de câte ori sunt solicitate să o facă.";4. la articolul 8 alineatul (1), paragraful al șaselea se modifică și va avea următorul conținut:"Referitor la specificațiile tehnice sau la alte cerințe sau norme cu privire la servicii, prevăzute la articolul 1 alineatul (11) paragraful al doilea liniuța a treia, comentariile sau avizele detaliate ale Comisiei sau ale statelor membre pot avea în vedere numai aspectele care pot obstrucționa comerțul sau, referitor la normele cu privire la servicii, libera circulație a serviciilor sau libertatea de stabilire a prestatorilor de servicii și nu aspectele fiscale sau financiare ale măsurii.";5. articolul 9 se modifică după cum urmează:(a) alineatele (2) și (3) se se modifică și vor avea următorul conținut:"(2) Statele membre amână:- cu patru luni adoptarea proiectului unei reglementări tehnice sub forma unui acord voluntar în sensul articolului 1 alineatul (11) paragraful al doilea liniuța a doua;- fără a se aduce atingere alineatelor (3), (4) și (5), cu șase luni de la data primirii de către Comisie a comunicării prevăzute la articolul 8 alineatul (1), adoptarea oricăror altor proiecte de reglementări tehnice (cu excepția proiectelor de reglementare referitoare la servicii),în cazul în care Comisia sau alt stat membru transmite un aviz detaliat în termen de trei luni de la acea dată, în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în cadrul pieței interne;- fără a se aduce atingere alineatelor (4) și (5), cu patru luni de la data primirii de către Comisie a comunicării prevăzute la articolul 8 alineatul (1), adoptarea oricărui proiect de reglementare cu privire la servicii dacă Comisia sau alt stat membru transmite un aviz detaliat în termen de trei luni de la acea dată, în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii în cadrul pieței interne.În ce privește proiectele de reglementare cu privire la servicii, avizele detaliate ale Comisiei și statelor membre nu pot afecta în nici un fel măsurile în domeniul politicii culturale, în special în domeniul audiovizualului, pe care statele membre le pot adopta în conformitate cu legislația comunitară, având în vedere diversitatea lor lingvistică, specificul lor național și regional și patrimoniul cultural.Statul membru în cauză raportează Comisiei cu privire la acțiunile pe care își propune să le întreprindă ca urmare a acestor avize detaliate. Comisia comentează cu privire la această reacție.Cu privire la normele referitoare la servicii, statul membru în cauză indică, după caz, motivele pentru care avizul detaliat nu poate fi luat în considerare.(3) Cu excepția proiectelor de reglementare referitoare la servicii, statele membre amână adoptarea unui proiect de reglementare tehnică cu douăsprezece luni de la data primirii de către Comisie a comunicării la care se face referire la articolul 8 alineatul (1) în cazul în care, în termen de 3 luni de la acea dată, Comisia își anunță intenția de a propune sau de a adopta o directivă, un regulament sau o decizie referitoare la subiectul respectiv, în conformitate cu articolul 189 din tratat.";(b) alineatul (7) se modifică și va avea următorul conținut:"(7) Prevederile alineatelor (1)-(5) nu se aplică în cazurile în care:- din motive de urgență determinate de circumstanțe grave și imprevizibile referitoare la protecția sănătății sau securității publice, la protecția animalelor sau a plantelor și pentru norme cu privire la servicii, precum și la ordinea publică, în special la protecția minorilor, un stat membru este obligat să pregătească reglementările tehnice într-un interval de timp foarte scurt, pentru a le adopta și a le aplica de îndată, fără a fi posibile consultări sau- din motive de urgență generate de circumstanțe grave referitoare la protecția securității și integrității sistemului financiar, în special la protecția depunătorilor, investitorilor și persoanelor asigurate, un stat membru este obligat să adopte și să pună de îndată în aplicare norme referitoare la serviciile financiare.În comunicarea prevăzută la articolul 8, statul membru prezintă motivele pentru urgența măsurilor adoptate. Comisia își prezintă punctul de vedere cu privire la comunicare cât mai curând posibil. Comisia ia măsurile adecvate în cazurile de utilizare a acestei proceduri în mod necorespunzător. Parlamentul European este informat de către Comisie.";6. articolul 10 se modifică după cum urmează:(a) alineatul (1) prima și a doua liniuță se modifică și vor avea următorul conținut:"— sunt în conformitate cu actele comunitare obligatorii care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice sau normelor cu privire la servicii;— îndeplinesc obligațiile ce decurg din acordurile internaționale care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice comune sau normelor referitoare la servicii în Comunitate;"(b) alineatul (1) liniuța a șasea se modifică și va avea următorul conținut:"— se limitează la modificarea unei reglementări tehnice în sensul articolului 1 alineatul (11), în conformitate cu o solicitare a Comisiei, în scopul îndepărtării unui obstacol în calea comerțului sau, în cazul unei norme cu privire la servicii, în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii.";(c) alineatele (3) și (4) se modifică și vor avea următorul conținut:"(3) Prevederile articolului 9 alineatele (3)-(6) nu se aplică acordurilor voluntare prevăzute la articolul 1 alineatul (11) paragraful al doilea liniuța a doua.(4) Prevederile articolului 9 nu se aplică specificațiilor tehnice sau altor cerințe sau norme cu privire la servicii prevăzute la articolul 1 alineatul (11) paragraful al doilea liniuța a treia.";7. se adaugă anexele V și VI menționate în anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre pun în aplicare normele și măsurile administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 5 august 1999. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului o evaluare referitoare la aplicarea Directivei 98/34/CE, în special din punct de vedere al realizărilor tehnologice și ale pieței în raport cu serviciile prevăzute la articolul 1 alineatul (2), în termen de cel mult 2 ani de la data menționată la articolul 2 primul paragraf. Comisia trebuie, dacă este necesar, să facă propuneri Parlamentului European și Consiliului cu privire la revizuirea directivei menționate în termen de cel mult trei ani de la data prevăzută la articolul 2 alineatul (1).În acest scop, Comisia ține seama de toate observațiile care îi pot fi transmise de către statele membre.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare a doua zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 1998.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. M. Gil-RoblesPentru ConsiliuPreședinteleW. Molterer[1] JO C 307, 16.10.1996, p. 11 șiJO C 65, 28.2.1998, p. 12.[2] JO C 158, 26.5.1997, p. 1.[3] Avizul Parlamentului European din 16 mai 1997 (JO C 167, 2.6.1997, p. 238), Poziția comună a Consiliului din 26 ianuarie 1998 (JO C 62, 26.2.1998, p. 48) și Decizia Parlamentului European din 14 mai 1998 (JO C 167, 1.6.1998). Decizia Consiliului din 29 iunie 1998.[4] JO C 204, 21.7.1998, p. 37.[5] JO L 298, 17.10.1989, p. 23.[6] JO L 202, 30.7.1997, p. 1.[7] JO L 117, 17.5.1997, p. 15.[] JO L 298, 17.10.1989, p. 23. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/36/CE (JO L 202, 30.7.1997, p. 1);".[] JO L 192, 24.7.1990, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/51/CE (JO L 295, 29.10.1997, p. 23).";--------------------------------------------------19980720ANEXĂ""19980720ANEXA VLista indicativă a serviciilor care nu sunt reglementate de articolul 1 alineatul (2) paragraful al doilea1. Serviciile care nu sunt prestate "la distanță"Serviciile prestate în prezența fizică a prestatorului și a beneficiarului, chiar dacă acest lucru presupune utilizarea echipamentului electronic:(a) examenul sau tratamentul într-un cabinet medical cu utilizarea echipamentului electronic, în prezența fizică a pacientului;(b) consultarea unui catalog electronic într-un magazin, în prezența fizică a clientului;(c) rezervarea biletelor de avion la o agenție în prezența fizică a clientului prin intermediul rețelei de calculatoare;(d) jocurile electronice puse la dispoziție într-un club specializat, în prezența fizică a clientului.2. Serviciile care nu sunt prestate prin "mijloace electronice"- Serviciile cu un conținut material, chiar dacă sunt prestate prin intermediul dispozitivelor electronice:(a) distribuitoarele automate de numerar sau pentru bilete (bilete de bancă, bilete de tren);(b) accesul la rețelele rutiere, parcări auto etc., în care se plătește pentru utilizare chiar dacă la intrare/ieșire există dispozitive electronice care controlează accesul și asigură corectitudinea plăților;- Serviciile "off-line": distribuirea de CD-ROM-uri sau de programe pe dischete,- Serviciile care nu sunt prestate prin intermediul sistemelor de prelucrare și stocare electronică a datelor:(a) serviciile de telefonie vocală;(b) serviciile de fax/telex;(c) serviciile prestate prin telefonie vocală sau fax;(d) consultarea unui medic prin telefon/fax;(e) consultarea unui avocat prin telefon/fax;(f) comercializarea directă prin telefon/fax;3. Serviciile care nu sunt prestate "la solicitarea individuală a beneficiarului serviciului"Serviciile prestate prin transmiterea de date fără solicitare individuală în scopul recepționării simultane de către un număr nelimitat de beneficiari individuali (transmisie punct multipunct):(a) serviciile de difuzare a emisiunilor de televiziune (inclusiv servicii de televiziune locală la cerere) reglementate de articolul 1 litera (a) din Directiva 89/552/CEE;(b) serviciile de radiodifuziune;(c) teletextul (de televiziune).""19980720ANEXA VILista indicativă a serviciilor financiare reglementate de articolul 1 alineatul (5) paragraful al treilea- Serviciile de investiții- Operațiunile de asigurare și reasigurare- Serviciile bancare- Operațiunile referitoare la fondurile de pensii- Serviciile referitoare la tranzacții futures sau cu opțiuniAstfel de servicii presupun în special:(a) serviciile de investiții la care se face referire în anexa la Directiva 93/22/CEE [1]; servicii prestate de întreprinderi pentru investiții colective;(b) serviciile reglementate de activități care beneficiază de recunoaștere reciprocă la care se face referire în anexa la Directiva 89/646/CEE [2];(c) operațiunile reglementate de activitățile de asigurare și reasigurare la care se face referire în:- articolul 1 din Directiva 73/239/CEE [3];- anexa la Directiva 79/267/CEE [4];- Directiva 64/225/CEE [5];- Directivele 92/49/CEE [6] și 92/96/CEE [7].""[1] JO L 141, 11.6.1993, p. 27.[2] JO L 386, 30.12.1989, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/30/CEE (JO L 110, 28.4.1992, p. 52).[3] JO L 228, 16.8.1973, p. 3. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/49/CEE (JO L 228, 11.8.1992, p. 1).[4] JO L 63, 13.3.1979, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/619/CEE (JO L 330, 29.11.1990, p. 50).[5] JO 56, 4.4.1964, p. 878/64. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Actul de Aderare din 1973.[6] JO L 228, 11.8.1992, p. 1.[7] JO L 360, 9.12.1992, p. 1.--------------------------------------------------


title: Directiva 2003/75/CE a Comisiei din 29 iulie 2003 de modificare a anexei I la Directiva 98/18/CE a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               07/Volumul 12

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               27

         32003L0075

               L 190/6

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2003/75/CE A COMISIEI

   din 29 iulie 2003
   de modificare a anexei I la Directiva 98/18/CE a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/18/CE a Consiliului din 17 martie 1998 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (1), în special articolul 8 litera (b),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 98/18/CE a Consiliului din 17 martie 1998 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri se aplică navelor, atât noi, cât și existente, aflate în serviciul intern, conform cerințelor anexei I.

               (2)

               Capitolul III secțiunea 5-1 din anexa I la Directiva 98/18/CE a necesitat modificări privind plutele de salvare, șalupele de salvare rapide, mijloacele de salvare și vestele de salvare de pe navele ro-ro existente cel târziu la data primei revizii periodice de după 1 iulie 2000.

               (3)

               În Directiva 2002/25/CE a Comisiei din 5 martie 2002 de modificare a Directivei 98/18/CE a Consiliului privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (2) s-au prevăzut modificări suplimentare ale aceluiași echipament până la 1 ianuarie 2003.

               (4)

               Cerința SOLAS corespunzătoare permite ca modificările aduse navelor existente să se efectueze cu ocazia reparațiilor capitale, a modificărilor sau a înlocuirii echipamentului de salvare.

               (5)

               Directiva 98/18/CE ar trebui, prin urmare, modificată pentru a permite stabilirea unui termen rezonabil pentru aplicarea acestor noi cerințe specifice la navele ro-ro existente.

               (6)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru siguranța maritimă, instituit în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2099/2002 (3),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Capitolul III secțiunea 5-1 din anexa I la Directiva 98/18/CE se înlocuiește cu textul anexei la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a acesteia. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 29 iulie 2003.

            Pentru Comisie

         Loyola DE PALACIO

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 144, 15.5.1998, p. 1.

      (2)  JO L 98, 15.4.2002, p. 1.

      (3)  JO L 324, 29.11.2002, p. 1.
   ANEXĂ
   5-1   Cerințe privind navele de pasageri ro-ro (26)
   NAVE RO-RO DIN CLASELE B, C ȘI D CONSTRUITE ÎNAINTE DE 1 IANUARIE 2003:
   .1   Navele de pasageri ro-ro construite înainte de 1 ianuarie 2003 se conformează cerințelor de la punctele .6.2, .6.3, .6.4, .7, .8 și .9 cel târziu la data primei revizii periodice de după 1 ianuarie 2006.
   Înaintea acestei date, alineatele .2, .3, .4 și .5 sunt valabile pentru navele ro-ro construite înainte de 1 ianuarie 2003.
   Fără a aduce atingere dispozițiilor anterioare, atunci când echipamentele sau dispozitivele de salvare de pe astfel de nave sunt înlocuite sau atunci când navele fac obiectul unor reparații, modificări sau transformări majore care implică înlocuirea sau suplimentarea echipamentelor sau dispozitivelor de salvare existente, astfel de echipamente sau dispozitive de salvare trebuie să respecte cerințele pertinente prevăzute la punctele .6, .7, .8 și .9.
   .2   Plute de salvare
   .1   Plutele de salvare de pe navele de pasageri ro-ro sunt echipate cu sisteme de evacuare în mare conforme cu regula SOLAS III/48.5, în vigoare la 17 martie 1998, sau cu dispozitivele de lansare la apă conforme cu regula SOLAS III/48.6, în vigoare la 17 martie 1998, distribuite în mod egal pe fiecare parte a navei.
   Se asigură comunicarea între stația de îmbarcare și platformă.
   .2   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro este dotată cu un dispozitiv de arimare și plutire liberă conform regulii SOLAS III/23, în vigoare la 17 martie 1998.
   .3   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro este echipată cu o rampă de încărcare care respectă cerințele regulii SOLAS III/39.4.1 sau ale regulii SOLAS III/40.4.1, în vigoare la 17 martie 1998, după caz.
   .4   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro trebuie să fie ori cu redresare automată, ori reversibilă și dotată cu copertină, stabilă pe mare și să poată funcționa în siguranță, indiferent pe ce parte plutește. Plutele de salvare reversibile deschise pot fi admise în cazul în care administrația statului de pavilion consideră acest lucru adecvat, având în vedere caracterul sigur al călătoriei și condițiile climatice favorabile din zonă, precum și perioada de exploatare și cu condiția ca astfel de plute de salvare să respecte în totalitate cerințele anexei 10 la Codul ambarcațiunilor de mare viteză.
   Ca alternativă, nava trebuie echipată cu plute de salvare cu redresare automată sau cu plute de salvare reversibile și dotate cu copertină, pe lângă numărul normal de plute de salvare, a căror capacitate totală să permită accesul a cel puțin 50 % din numărul persoanelor care nu au loc în bărcile de salvare. Capacitatea suplimentară a plutelor de salvare se stabilește pe baza diferenței dintre numărul total de persoane aflate la bord și numărul de persoane care au loc în bărcile de salvare. Fiecare plută de salvare de acest tip este aprobată de administrația statului de pavilion în conformitate cu recomandările adoptate de OMI prin CSM/Circ. 809.
   .3   Șalupe de salvare rapide
   .1   Cel puțin una din șalupele de salvare de pe o navă de pasageri ro-ro trebuie să fie o șalupă de salvare rapidă aprobată de administrația statului de pavilion pe baza recomandărilor adoptate de OMI prin CSM/Circ. 809.
   .2   Fiecare șalupă de salvare rapidă este deservită de un dispozitiv de lansare aprobat de administrația statului de pavilion. La aprobarea acestor dispozitive, administrația statului de pavilion ține seama de faptul că șalupa de salvare rapidă trebuie să poată fi lansată și recuperată chiar și în condiții meteorologice deosebit de nefavorabile și, de asemenea, să țină seama de recomandările adoptate de OMI.
   .3   Cel puțin două echipaje din fiecare șalupă de salvare rapidă trebuie instruite și antrenate periodic în conformitate cu secțiunea A-VI/2, tabelul A-VI/2-2 „Specificarea standardului minim de competență pentru șalupe de salvare rapide” din Codul de instruire, certificare și de executare a serviciului de cart al navigatorilor (STCW) și a recomandărilor adoptate de OMI prin Rezoluția A.771 (18), modificată. Instruirea și antrenamentele includ toate aspectele aferente salvării, manipulării, manevrării și conducerii acestor ambarcațiuni în diferite condiții și ale redresării lor după răsturnare.
   .4   În cazul în care amenajarea sau dimensiunea unei nave de pasageri ro-ro existente împiedică instalarea bărcii de salvare rapide obligatorii menționate la punctul .3.1, șalupa de salvare rapidă poate fi instalată în locul unei bărci de salvare existente, care este acceptată drept șalupă de salvare sau barcă destinată situațiilor de urgență, cu condiția îndeplinirii tuturor condițiilor următoare:

               .1

               șalupa de salvare rapidă instalată este deservită de un dispozitiv de lansare care îndeplinește dispozițiile punctului .3.2;

               .2

               capacitatea ambarcațiunii plutitoare de salvare pierdută prin această substituire este compensată prin instalarea de plute de salvare capabile să transporte un număr de persoane cel puțin egal cu cel al bărcii de salvare înlocuite și

               .3

               astfel de plute de salvare sunt deservite de dispozitivele de lansare sau de sistemele de evacuare în mare existente.

         .4   Mijloace de salvare
   .1   Fiecare navă de pasageri ro-ro este echipată cu mijloace eficiente de recuperare rapidă a supraviețuitorilor din apă și de transfer al supraviețuitorilor de pe unitățile de salvare sau de pe ambarcațiunea plutitoare de salvare pe navă.
   .2   Mijlocul de transfer al supraviețuitorilor pe navă poate face parte dintr-un sistem de evacuare în mare sau dintr-un sistem conceput în scopuri de salvare.
   Acest mijloc trebuie aprobat de statul de pavilion în conformitate cu recomandările adoptate de OMI prin CSM/Circ. 810.
   .3   În cazul în care linia de alunecare a unui sistem de evacuare în mare este menită să asigure mijloacele de transferare a supraviețuitorilor pe puntea navei, linia de alunecare trebuie să fie echipată cu mânere sau cu scări pentru a putea fi urcată mai ușor.
   .5   Veste de salvare
   .1   Fără a aduce atingere cerințelor regulilor SOLAS III/7.2 și III/22.2, se amplasează un număr suficient de veste de salvare în apropierea stațiilor de adunare, astfel încât pasagerii să nu fie obligați să se întoarcă în cabine după vestele de salvare.
   .2   Pe navele de pasageri ro-ro, fiecare vestă de salvare este prevăzută cu o lanternă, în conformitate cu cerințele regulii SOLAS III/32.2, în vigoare la 17 martie 1998.
   NAVE RO-RO DIN CLASELE B, C ȘI D CONSTRUITE DUPĂ 1 IANUARIE 2003:
   .6   Plute de salvare
   .1   Plutele de salvare de pe navele de pasageri ro-ro sunt echipate cu sisteme de evacuare în mare conforme cu secțiunea 6.2 din Codul LSA sau cu dispozitive de lansare conforme cu punctul 6.1.5 din Codul LSA, distribuite în mod egal pe fiecare parte a navei.
   Se asigură comunicarea între stația de îmbarcare și platformă.
   .2   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro este dotată cu un dispozitiv de arimare și plutire liberă, în conformitate cu regula SOLAS III/13.4.
   .3   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro este echipată cu o rampă de încărcare care respectă cerințele punctului 4.2.4.1 sau 4.3.4.1 din Codul LSA, după caz.
   .4   Fiecare plută de salvare de pe navele de pasageri ro-ro trebuie să fie ori cu redresare automată, ori reversibilă și dotată cu copertină, să fie stabilă pe mare și să poată funcționa în siguranță, indiferent pe ce parte plutește. Plutele de salvare reversibile deschise pot fi admise în cazul în care administrația statului de pavilion consideră acest lucru adecvat, având în vedere caracterul sigur al călătoriei și condițiile climatice favorabile din zonă, precum și perioada de exploatare și cu condiția ca astfel de plute de salvare să respecte în totalitate cerințele anexei 10 la Codul ambarcațiunilor de mare viteză.
   Ca alternativă, nava poate fi echipată cu plute de salvare cu redresare automată sau cu plute de salvare reversibile și dotate cu copertină, pe lângă numărul normal de plute de salvare, a căror capacitate totală să permită accesul a cel puțin 50 % din numărul persoanelor care nu au loc în bărcile de salvare. Capacitatea suplimentară a plutelor de salvare se stabilește pe baza diferenței dintre numărul total de persoane aflate la bord și numărul de persoane care au loc în bărcile de salvare. Fiecare plută de salvare de acest tip este aprobată de administrația statului de pavilion în conformitate cu recomandările adoptate de OMI prin CSM/Circ. 809.
   .7   Șalupe de salvare rapide
   .1   Cel puțin una din șalupele de salvare de pe o navă de pasageri ro-ro trebuie să fie o șalupă de salvare rapidă aprobată de administrația statului de pavilion pe baza recomandărilor adoptate de OMI prin CSM/Circ. 809.
   .2   Fiecare șalupă de salvare rapidă este deservită de un dispozitiv de lansare corespunzător, aprobat de administrația statului de pavilion. La aprobarea acestor dispozitive, statul de pavilion ține seama de faptul că șalupa de salvare rapidă trebuie să fie lansată și recuperată chiar în condiții meteorologice extrem de nefavorabile și, de asemenea, ține cont de recomandările adoptate de OMI.
   .3   Cel puțin două echipaje pentru fiecare șalupă de salvare rapidă trebuie instruite și antrenate periodic, în conformitate cu Secțiunea A-VI/2, tabelul A-VI/2-2 „Specificarea standardului minim de competență pentru șalupe de salvare rapide” din Codul de instruire, certificare și de executare a serviciului de cart al navigatorilor (STCW) și cu recomandările adoptate de OMI prin Rezoluția A.771(18), modificată. Instruirea și antrenamentele includ toate aspectele salvării, manipulării, manevrării și conducerii acestor ambarcațiuni în diferite condiții și ale redresării lor după răsturnare.
   .4   În cazul în care amenajarea sau dimensiunea unei nave de pasageri ro-ro existente împiedică instalarea șalupei de salvare rapide obligatorii menționate la punctul .3.1, șalupa de salvare rapidă poate fi instalată în locul unei bărci de salvare existente, care este acceptată ca șalupă de salvare sau ca barcă destinată situațiilor de urgență, cu condiția să fie întrunite următoarele condiții:

               .1

               șalupa de salvare rapidă instalată este deservită de un dispozitiv de lansare care îndeplinește dispozițiile punctului .3.2;

               .2

               capacitatea ambarcațiunii plutitoare de salvare pierdută prin această substituire este compensată prin instalarea de plute de salvare capabile să transporte un număr de persoane cel puțin egal cu cel al bărcii de salvare înlocuite și

               .3

               astfel de plute de salvare sunt deservite de dispozitivele de lansare sau de sistemele de evacuare în mare existente.

         .8   Mijloace de salvare
   .1   Fiecare navă de pasageri ro-ro este echipată cu mijloace eficiente de recuperare rapidă a supraviețuitorilor din apă și de transfer al supraviețuitorilor de pe unitățile de salvare sau de pe ambarcațiunea plutitoare de salvare pe navă.
   .2   Mijlocul de transfer al supraviețuitorilor pe navă poate face parte dintr-un sistem de evacuare în mare sau dintr-un sistem conceput în scopuri de salvare.
   Acest mijloc trebuie aprobat de statul de pavilion în conformitate cu recomandările adoptate de OMI prin CSM/Circ. 810.
   .3   În cazul în care linia de alunecare a unui sistem de evacuare în mare este menită să asigure mijloacele de transferare a supraviețuitorilor pe puntea navei, linia de alunecare trebuie să fie echipată cu balustrade sau cu scări pentru a putea fi urcată mai ușor.
   .9   Veste de salvare
   .1   Fără a aduce atingere cerințelor regulilor SOLAS III/7.2 și III/22.2, se amplasează un număr suficient de veste de salvare în apropierea stațiilor de adunare, astfel încât pasagerii să nu fie obligați să se întoarcă în cabine după vestele de salvare.
   .2   Pe navele de pasageri ro-ro, fiecare vestă de salvare este prevăzută cu o lanternă, în conformitate cu cerințele punctului 2.2.3 din Codul LSA.


title: Directiva consiliului din 30 iunie 1982 privind anumite produse folosite în hrana animalelor

text:
               03/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               111

         31982L0471

               L 213/8

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 30 iunie 1982
   privind anumite produse folosite în hrana animalelor
   (82/471/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 43 și 100,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât producția efectivelor de animale ocupă un loc foarte important în agricultura Comunității și obținerea unor rezultate satisfăcătoare depinde în mare măsură de folosirea unor furaje corespunzătoare și de bună calitate;
   întrucât existența normelor referitoare la furaje este esențială pentru creșterea productivității în agricultură;
   întrucât consumul de proteine alimentare este în continuă creștere în Comunitate datorită creșterii constante a cerințelor producției animaliere;
   întrucât această cerere crescândă a fost însoțită în ultimii ani de o scădere considerabilă a livrărilor de anumite furaje proteice pe piața mondială;
   întrucât acest deficit a determinat industria de furaje să efectueze cercetări privind produsele de substituție pentru a asigura că aceste furnituri sunt disponibile;
   întrucât dispozițiile stabilite în statele membre prin acte cu putere de lege sau acte administrative privind aceste produse, în măsura în care există, diferă cu privire la principiile lor de bază; întrucât rezultă că ele afectează direct instituirea și funcționarea pieței comune și, prin urmare, ar trebui armonizate;
   întrucât aceste produse de substituție sunt obținute prin tehnologii de fabricație noi și, prin urmare, se recomandă reglementarea comercializării lor ca furaje sau componente de furaje prin stabilirea, pentru fiecare grupă în cauză, a fiecărui produs în parte autorizat și a condițiilor de utilizare;
   întrucât este necesar, înainte de includerea unui produs nou în una dintre grupele în cauză, să se asigure că are valoarea nutritivă necesară; întrucât trebuie stabilit că aceste produse, dacă sunt utilizate în mod rațional, nu au efecte negative asupra sănătății omului sau animalelor sau asupra mediului și nu afectează consumatorul prin distrugerea caracteristicilor distinctive ale produselor animaliere;
   întrucât, pentru a asigura conformitatea cu principiile fundamentale stabilite pentru autorizare, statele membre trebuie să înainteze oficial un dosar pentru produsele aparținând anumitor grupe; întrucât, pentru a facilita examinarea substanțelor în cauză, aceste dosare ar trebui pregătite în conformitate cu liniile directoare comune care urmează să fie stabilite de Consiliu până la data aplicării directivei;
   întrucât se recomandă, în așteptarea unei decizii a Comunității, să li se permită statelor membre să mențină temporar autorizațiile naționale acordate pentru produsele care în prezent nu apar în anexa la directivă sau pentru produse specifice care, în anumite cazuri, îndeplinesc alte condiții; întrucât, totuși, pentru produsele obținute din drojdii din soiul „Candida” și cultivate pe n-alcani, ar trebui adoptată o directivă comunitară în decurs de doi ani de la notificarea prezentei directive;
   întrucât compușii azotați neproteici trebuie, datorită aportului indirect de proteine, să se afle sub incidența prezentei directive; întrucât se recomandă să se modifice anexele la Directiva 70/524/CEE a Consiliului din 23 noiembrie 1970 privind aditivii din furaje (4), care reglementează temporar utilizarea produselor din această grupă;
   întrucât valoarea nutritivă și siguranța produselor în cauză depinde în mare măsură de compoziția lor, de condițiile de utilizare și de procesul de fabricație; întrucât, prin urmare, este esențial să se stabilească în anumite cazuri etichetarea pentru a se proteja utilizatorul împotriva fraudei și pentru a facilita utilizarea optimă a produselor aflate la dispoziția acestuia;
   întrucât nu este cazul să se aplice dispozițiile comunitare produselor în cauză sau furajelor care conțin aceste produse, destinate exportului în țări terțe deoarece, în general, aceste țări au propriile lor reglementări;
   întrucât, pentru a asigura respectarea cerințelor prezentei directive atunci când aceste produse sau furajele care conțin aceste produse sunt comercializate, statele membre trebuie să dispună un sistem de control corespunzător;
   întrucât produsele sau furajele care conțin astfel de produse și care îndeplinesc aceste cerințe trebuie să respecte numai restricțiile de comercializare prevăzute în prezenta directivă;
   întrucât o procedură comunitară adecvată este esențială pentru adaptarea dispozițiilor din anexă și a liniilor directoare stabilite pentru prezentarea documentației cu privire la anumite produse și, unde este necesar, pentru stabilirea criteriilor de compoziție și puritate, precum și a proprietăților fizico-chimice și biologice ale acestor produse, având în vedere progresul științific și tehnic;
   întrucât, în vederea furnizării tuturor garanțiilor necesare, procedura adoptată de Comunitate trebuie, în anumite cazuri de modificare a anexei, să prevadă consultarea obligatorie a Comitetului științific pentru hrana animalelor și a Comitetului științific pentru alimente, instituite de Comisie;
   întrucât statele membre ar trebui să dețină puterea de a suspenda temporar autorizația de utilizare a produsului, dacă sănătatea oamenilor sau a animalelor este în pericol, sau de a modifica orice dispoziție cu privire la aceasta;
   întrucât, pentru ca statele membre să nu abuzeze de această putere, ar trebui stabilite prin procedură comunitară de urgență eventuale modificări ale anexei, bazate pe documente de sprijin;
   întrucât, pentru a facilita aplicarea prezentei directive, trebuie să se aplice o procedură care să stabilească o colaborare strânsă între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru furaje instituit prin Decizia 70/372/CEE (5),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se referă la produsele care acționează ca surse directe sau indirecte de proteine, sunt fabricate prin anumite procese tehnologice și sunt puse în circulație în interiorul Comunității ca furaje sau în furaje.
   (2)   Prezenta directivă nu aduce atingere dispozițiilor comunitare cu privire la:

               (a)

               aditivii din furaje;

               (b)

               fixarea nivelului maxim de substanțe și produse nedorite în furaje;

               (c)

               fixarea nivelului maxim de reziduuri de pesticide pe și în produsele destinate consumului uman sau animal;

               (d)

               comercializarea furajelor simple sau combinate;

               (e)

               microorganismele patogene din furaje.

         Articolul 2
   Definițiile conținute în articolul 2 din Directiva 70/524/CEE a Consiliului se aplică prezentei directive.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre dispun ca furajele aparținând unuia dintre grupele de produse enumerate în anexă sau care conțin asemenea produse, să poată fi comercializate numai dacă:

               (a)

               produsul în cauză apare în anexă;

               (b)

               sunt îndeplinite toate condițiile stabilite în această anexă.

         (2)   Statele membre pot să dispună, în scop științific sau experimental, derogări de la dispozițiile alineatului (1), cu condiția efectuării unei inspecții oficiale corespunzătoare.
   Articolul 4
   (1)   Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (1), statele membre pot menține, până la adoptarea unei decizii în conformitate cu articolul 6:

               (a)

               autorizațiile acordate pe teritoriile lor, înainte de data aplicării prezentei directive, cu privire la produsele care nu există în grupele de produse indicate în anexă, cu excepția produselor obținute din drojdii din soiul „Candida” și cultivate pe n-alcani;

               (b)

               autorizațiile acordate pe teritoriile lor, înainte de notificarea prezentei directive cu privire, pe de o parte, la produsele obținute din drojdii din soiul „Candida” și cultivate pe n-alcani și, pe de altă parte, la produsele enumerate în anexă la secțiunea 1.2.1 care îndeplinesc condiții diferite de cele stabilite în această directivă.

         (2)   Statele membre trimit celorlalte state membre și Comisiei lista cu produsele permise pe teritoriile lor în conformitate cu alineatul (1).
   Articolul 5
   (1)   Fără a aduce atingere dispozițiilor referitoare la etichetare aplicabile furajelor simple sau combinate, statele membre dispun că produsele enumerate în anexă nu pot fi comercializate ca furaje sau încorporate în furaje, în afara cazului în care caracteristicile stabilite în anexă apar pe ambalaj sau pe container sau pe o etichetă atașată acestora.
   (2)   Statele membre dispun ca pentru materialul comercializat în vrac caracteristicile menționate în alineatul (1) să apară pe un document însoțitor.
   Articolul 6
   (1)   Modificările care urmează să fie făcute la anexă ca rezultat al progresului științific sau tehnologic se adoptă în conformitate cu procedura stabilită la articolul 13. În cazul produselor menționate în secțiunile 1.1 și 1.2 din anexă, Comisia consultă Comitetul științific pentru hrană animală și Comitetul științific pentru alimente.
   Totuși, în cazul produselor obținute din drojdii din soiul „Candida” și cultivate pe n-alcani, menționate în articolul 4 alineatul (1), se adoptă o decizie în conformitate cu procedura stabilită la articolul 13, în termen de doi ani de la notificarea prezentei directive, după consultarea Comitetului științific pentru hrană animală și a Comitetului științific pentru alimente.
   (2)   La modificarea anexei se respectă următoarele principii:

               A.

               Un produs nu este inclus în anexă, în afara cazului în care:

                           (a)

                           are valoare nutritivă pentru animale deoarece are aport de azot sau proteine;

                           (b)

                           când este utilizat în mod rațional, nu are efecte negative asupra sănătății omului sau animalelor sau asupra mediului și nu afectează consumatorul prin distrugerea caracteristicilor distinctive ale produselor animaliere;

                           (c)

                           poate fi monitorizat în furaje.

               B.

               Un produs se elimină din anexă dacă una dintre condițiile enumerate în A nu este îndeplinită.

         (3)   Criteriile care permit definirea produselor incluse în prezenta directivă, în special criteriile referitoare la compoziție și puritate și proprietățile fizico-chimice și biologice pot fi stabilite având în vedere progresul științifice și tehnologic și în conformitate cu procedura stabilită la articolul 13.
   Articolul 7
   (1)   Pentru a asigura că produsele menționate în secțiunile 1.1 și 1.2 din anexă sunt în conformitate cu principiile stabilite în articolul 6 alineatul (2), statele membre asigură transmiterea oficială a dosarului pregătit în conformitate cu prevederile alineatului (2) de mai jos atât statelor membre, cât și Comisiei și, dacă se cere ca acestea să fie consultate, către membrii comitetelor științifice înființate de Comisie.
   (2)   La propunerea Comisiei, Consiliul adoptă orientările care urmează să fie respectate la pregătirea dosarului menționat în alineatul (1), astfel încât aceste orientări să poată fi aplicate cel târziu la data aplicării prezentei directive.
   Modificările ce urmează să fie aduse acestor orientări, ca urmare a progresului științific și tehnologic se adoptă în conformitate cu procedura stabilită la articolul 13.
   (3)   Statele membre, Comisia și ceilalți destinatari ai dosarului menționat în alineatul (1) asigură, dacă acest lucru este cerut de solicitant din motive bine întemeiate, confidențialitatea informației a cărei dezvăluire ar putea afecta negativ drepturile de proprietate industrială sau comercială.
   Confidențialitatea comercială și industrială nu se aplică:

               —

               denumirii și compoziției produsului și oricărei informații referitoare la substrat și microorganisme;

               —

               proprietăților fizico-chimice și biologice ale produsului;

               —

               interpretării datelor farmacologice, toxicologice și ecotoxicologice;

               —

               metodelor analitice de monitorizare a produsului în furaje.

         Articolul 8
   (1)   În cazul în care, pe baza unor motive detaliate, din cauza unor date noi sau a unei evaluări noi a datelor existente, care au devenit evidente după adoptarea dispozițiilor în cauză, un stat membru constată că unul dintre produsele enumerate în anexă sau utilizarea lui în oricare din condițiile stabilite prezintă un pericol pentru sănătatea omului sau a animalelor, chiar dacă acesta respectă dispozițiile prezentei directive, statul membru poate suspenda sau restricționa temporar aplicarea acelor dispoziții pe teritoriul său. El informează imediat celelalte state membre și Comisia în acest sens, expunând motivele deciziei sale.
   (2)   Comisia examinează cât mai repede posibil motivele invocate de statul membru în cauză și consultă statele membre în Comitetul permanent pentru furaje și apoi emite avizul său fără întârziere și ia măsurile corespunzătoare.
   (3)   În cazul în care Comisia consideră că modificările aduse directivei sunt necesare pentru a atenua dificultățile menționate în alineatul (1) și pentru a asigura protecția sănătății omului sau a animalelor, ea inițiază procedura stabilită la articolul 14 pentru adoptarea acestor modificări; în acest caz, statul membru care adoptă măsuri de salvgardare le poate menține până la intrarea în vigoare a modificărilor.
   Articolul 9
   În ceea ce privește comercializarea între statele membre, caracteristicile menționate în articolul 5 sunt prezentate în cel puțin una dintre limbile oficiale ale țării de destinație.
   Articolul 10
   Statele membre asigură că, în ceea ce privește prezența și etichetarea produselor enumerate în anexă, furajele care sunt în conformitate cu dispozițiile prezentei directive se află numai sub incidența restricțiilor prevăzute de prezenta directivă.
   Articolul 11
   Statele membre asigură că produsele animaliere nu fac obiectul nici unei restricții de comercializare ca rezultat al aplicării prezentei directive.
   Articolul 12
   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a asigura că se monitorizează oficial conformitatea furajelor cu cerințele prezentei directive cel puțin prin eșantionare, în timpul comercializării.
   Articolul 13
   (1)   În cazul în care urmează să se respecte procedura prevăzută în prezentul articol, chestiunile sunt prezentate Comitetului permanent pentru furaje (denumit în continuare „comitet”) de către președinte fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul stabilit de președinte în funcție de urgența chestiunii. Comitetul decide cu o majoritate de 45 de voturi, voturile statelor membre fiind distribuite în conformitate cu dispozițiile articolului 148 alineatul (2) din tratat. Președintele nu votează.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile avute în vedere dacă acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.

                           (b)

                           Dacă măsurile avute în vedere nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           Dacă în termen de trei luni de la data la care i-a fost prezentată propunerea Consiliul nu decide, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat cu majoritate simplă împotriva acestora.

         Articolul 14
   (1)   În cazul în care urmează să se urmeze procedura prevăzută în prezentul articol, chestiunile sunt prezentate comitetului de către președinte fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termen de două zile. Comitetul decide cu o majoritate de 45 de voturi, voturile statelor membre fiind distribuite în conformitate cu dispozițiile articolului 148 alineatul (2) din tratat. Președintele nu votează.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile avute în vedere dacă acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.

                           (b)

                           În cazul în care măsurile avute în vedere nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           În cazul în care în termen de 15 zile de la data la care i-a fost prezentată propunerea Consiliul nu se pronunță, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat cu majoritate simplă împotriva acestora.

         Articolul 15
   Se elimină toate trimiterile la compușii azotați neproteici din anexa I partea K și anexa II partea Db la Directiva 70/524/CEE.
   Articolul 16
   Prezenta directivă nu se aplică furajelor care, așa cum s-a dovedit cel puțin prin informații relevante, sunt destinate exportului în țări terțe.
   Articolul 17
   Statele membre pun în aplicare, la doi ani de la notificarea prezentei directive, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 18
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 30 iunie 1982.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Ph. MAYSTADT

      (1)  JO C 197, 18.8.1977, p. 3.

      (2)  JO C 63, 13.3.1978, p. 53.

      (3)  JO C 84, 8.4.1978, p. 4.

      (4)  JO L 270, 14.12.1970, p. 1.

      (5)  JO L 170, 3.8.1970, p. 1.
   ANEXĂ

               1

               2

               3

               4

               5

               6

               7

               Numele grupei de produse

               Numele produsului

               Denumirea chimică sau identitatea microorganismului

               Substrat nutritiv
               (specificații, dacă există)

               Caracteristicile de compoziție ale produsului

               Specie animală

               Dispoziții speciale

         1.   Proteine obținute din următoarele grupe de microrganisme

               1.1.   Bacterii

               1.2.   Germeni

               Toți germenii

                  Saccharomyces cerevisiae,

                  Saccharomyces carlsbergiensis,

                  Kluyveromyces lactis,

                  Kluyveromyces fragilis

               Melasă, reziduuri de distilare, cereale și produse cu amidon, suc de fructe, zer, fibre vegetale hidrolizate

               —

               Toate speciile de animale

               1.2.1.   germeni cultivați pe substrat de origine animală sau vegetală

                           —

                           obținuți din microrganisme și substrat, prezentate în coloanele 3 și 4

                           —

                           ale căror celule au fost ucise

               1.2.2.   germeni cultivați pe alt substrat decât cele de la 1.2.1

               1.3.   Alge

               —

               —

               1.4.   Ciuperci

         2.   Compuși azotați nonproteici și produse similare în următoarele grupe

               2.1.   Uree și derivații săi

               2.1.1.   Uree

               CO(HN2)2

               —

               Puritate minimă 98 %

               Rumegătoare, de la începutul rumegării

               Declararea pe etichetă sau pachet a furajelor:

                           —

                           numele produsului, unde este cazul cu cantitatea conținută de furaje combinate, metode oficiale de analiză;

                           —

                           proporția de azot, exprimată ca echivalent proteic, din compuși azotați nonproteinici

                           —

                           instrucțiuni corespunzătoare de utilizare indicând animalele cărora le sunt destinate furajele și nivelul maxim de azot nonproteinic ce nu trebuie depășit în rația zilnică

               2.1.2.   Biuree

               C2H5O2N3

               —

               2.1.3.   Fosfat ureic

               CO(NH2)2H3PO4

               —

               2.1.4.   Diureido-izobutan

               (CH3)2-CH-CH (NHCONH2)2

               —

               2.2.   Aminoacizi și produse similare

               2.2.1.   D,L-metionină

               CH3S(CH2)2-CH(NH2)-COOH

               —

               Puritate minimă 98 %

               Toate speciile de animale

               —

               2.2.2.   L-lizină

               NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH

               —

               —

               2.2.3.   L-lizină clorhidrică

               NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH.HCL

               —

               —

               2.2.4.   D,L-metionină hidroxi-analogă

               (CH3-S-(CH2)2-(CH(OH)-COO)2Ca

               —

               —


title: Directiva 2008/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă, alta decât asigurarea de viață, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei

text:
               20.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 81/69

      DIRECTIVA 2008/36/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2008
   de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă, alta decât asigurarea de viață, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2) și articolul 55,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 92/49/CEE (3) prevede adoptarea anumitor măsuri în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (2)

               Decizia 1999/468/CE a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE, care a introdus procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor care au un domeniu general de aplicare și care sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, printre altele prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea actului cu noi elemente neesențiale.

               (3)

               În conformitate cu declarația Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei (5) cu privire la Decizia 2006/512/CE, pentru ca procedura de reglementare cu control să fie aplicabilă actelor adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, care sunt deja în vigoare, aceste acte trebuie să fie adaptate în conformitate cu procedurile aplicabile.

               (4)

               Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivelor 73/239/CEE (6), 88/357/CEE (7) și 92/49/CEE, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice din domeniul asigurărilor sau de pe piețele financiare și pentru a garanta aplicarea uniformă a directivelor menționate. În special, măsurile respective sunt destinate să extindă lista formelor juridice, să modifice lista categoriilor de asigurare sau să adapteze terminologia utilizată în această listă, să clarifice elementele constitutive ale marjei de solvabilitate, să modifice valoarea minimă a fondului de garantare, să modifice lista activelor care pot fi acceptate pentru a acoperi provizioanele tehnice, precum și regulile privind dispersia investițiilor, să modifice flexibilitatea reglementărilor de armonizare și să clarifice definițiile. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivelor 73/239/CEE, 88/357/CEE și 92/49/CEE, printre altele prin completarea acestora cu noi elemente neesențiale, aceste măsuri trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (5)

               Prin urmare, Directiva 92/49/CEE ar trebui să fie modificată în consecință.

               (6)

               Deoarece modificările aduse Directivei 92/49/CEE prin prezenta directivă sunt de natură tehnică și se referă numai la procedura comitetului, acestea nu trebuie să fie transpuse de statele membre. Prin urmare, nu este necesar să se prevadă dispoziții în acest sens,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări
   În Directiva 92/49/CEE, la articolul 51, teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:

      „Următoarele adaptări tehnice destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE, precum și ale prezentei directive, printre altele prin completarea acestora, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 2 din Directiva 91/675/CEE:”.

   Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. LENARČIČ

      (1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 45.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 10 iulie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 3 martie 2008.

      (3)  JO L 228, 11.8.1992, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 247, 21.9.2007, p. 1).

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      (5)  JO C 255, 21.10.2006, p. 1.

      (6)  Prima directivă 73/239/CEE a Consiliului din 24 iulie 1973 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind inițierea și exercitarea activității de asigurare generală directă, alta decât asigurarea de viață (JO L 228, 16.8.1973, p. 3). Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2006/101/CE (JO L 363, 20.12.2006, p. 238).

      (7)  A doua directivă 88/357/CEE a Consiliului din 22 iunie 1988 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind asigurarea generală directă, alta decât asigurarea de viață, de stabilire a dispozițiilor destinate să faciliteze exercitarea efectivă a libertății de a presta servicii (JO L 172, 4.7.1988, p. 1). Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2005/14/CE (JO L 149, 11.6.2005, p. 14).