title: Directiva 2007/34/CE a Comisiei din 14 iunie 2007 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 70/157/CEE a Consiliului referitoare la nivelul de zgomot admis și la sistemul de evacuare al autovehiculelor (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               15.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 155/49

      DIRECTIVA 2007/34/CE A COMISIEI

   din 14 iunie 2007
   de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 70/157/CEE a Consiliului referitoare la nivelul de zgomot admis și la sistemul de evacuare al autovehiculelor
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), în special articolul 13 alineatul (2) a doua liniuță,
   având în vedere Directiva 70/157/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la nivelul de zgomot admis și la sistemul de evacuare al autovehiculelor (2), în special articolul 3,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 70/157/CEE este una dintre directivele speciale care fac parte din procedura comunitară de omologare de tip instituită prin Directiva 70/156/CEE. Dispozițiile Directivei 70/156/CEE privind sistemele, componentele și unitățile tehnice individuale pentru vehicule se aplică, prin urmare, Directivei 70/157/CEE.

               (2)

               De la intrarea în vigoare a Directivei 70/157/CEE, nivelul limită de zgomot emis de autovehicule a fost redus de câteva ori, cel mai recent în anul 1995. Ultima reducere nu a avut efectul scontat, iar studii efectuate ulterior au arătat faptul că metoda de măsurare utilizată nu mai reflectă comportamentul real la volan. În consecință, sunt necesare introducerea unui nou ciclu de încercare și apropierea condițiilor de conducere pentru efectuarea încercării de verificare a nivelului de zgomot de operațiunile reale efectuate în timpul conducerii. Noul ciclu de încercare este inclus în Regulamentul nr. 51 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU), seria 02 de amendamente (3).

               (3)

               În cursul perioadei de tranziție, este indicat ca pentru omologarea de tip să fie efectuată atât încercarea actuală cât și cea nouă și ca rezultatele obținute în urma ambelor încercări să fie raportate Comisiei. Astfel, Comisia va putea obține datele necesare pentru stabilirea valorilor limită adecvate pentru metoda nouă de măsurare, care va urma să înlocuiască protocolul de încercare existent. Utilizarea metodei actuale ar trebui să fie în continuare necesară pentru obținerea omologării de tip, iar metoda nouă ar trebui să fie utilizată în scopul monitorizării. După încheierea perioadei de tranziție, protocolul de încercare adaptat în funcție de noua încercare ar trebui să devină singura metodă de măsurare necesară pentru omologarea de tip.

               (4)

               În vederea luării în considerare a celor mai recente modificări aduse Regulamentelor CEE-ONU nr. 51 și nr. 59 la care Comunitatea deja a aderat, se recomandă adaptarea Directivei 70/157/CEE la progresul tehnic prin alinierea acesteia la cerințele tehnice din regulamentele respective. Această adaptare este importantă în special în vederea transpunerii procedurii de monitorizare obligatorie a emisiilor de zgomot de la autovehicule prevăzută în Regulamentul CEE-ONU nr. 51, în scopul omologării de tip CE. În caz contrar, directiva ar rămâne în urmă față de regulament în ceea ce privește progresul tehnic.

               (5)

               În conformitate cu articolul 3 din Directiva 70/157/CEE, măsurile prevăzute în prezenta directivă nu modifică cerințele stabilite la punctele 5.2.2.1 și 5.2.2.5 din anexa la Directiva 70/157/CEE. În ceea ce privește noua structură a anexelor, este necesar să se adapteze numerotarea și trimiterile specificate la punctele menționate anterior. În vederea asigurării unei legături cu alte dispoziții ale legislației comunitare, este indicat, de asemenea, să se asigure corespondența între numerotarea actuală și cea nou introdusă.

               (6)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Directiva 70/157/CEE se modifică după cum urmează:

               (a)

               Anexa I se înlocuiește cu textul din anexa I la prezenta directivă;

               (b)

               Anexa II se înlocuiește cu textul din anexa II la prezenta directivă;

               (c)

               Anexa III se înlocuiește cu textul din anexa III la prezenta directivă;

               (d)

               Anexa IV se elimină.

         (2)   Trimiterile la punctele 5.2.2.1 și 5.2.2.5 din anexa I la Directiva 70/157/CEE se consideră trimiteri la punctele 2.1 și 2.2 din anexa I, astfel cum a fost înlocuită prin prezenta directivă.
   Articolul 2
   Începând de la 6 iulie 2008 și până la 6 iulie 2010 vehiculul pentru care trebuie obținută omologarea de tip este supus încercării stabilit în anexa 10 la Regulamentul CEE-ONU nr. 51, numai în scopul monitorizării. Rezultatele încercării menționat anterior sunt adăugate la documentele stabilite în apendicele 1 și 2 din anexa I la Directiva 70/157/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă, în conformitate cu anexa 9 la Regulamentul CEE-ONU nr. 51. Statul membru în cauză trimite aceste documente informative Comisiei. Aceste obligații nu aduc atingere cazurilor de prelungire a omologării în conformitate cu prezenta directivă. În cadrul procedurii de monitorizare menționate anterior, un vehicul nu este considerat a fi de tip nou dacă este diferit numai din punct de vedere al dispozițiilor menționate în punctele 2.2.1 și 2.2.2 din Regulamentul CEE-ONU nr. 51.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru respectarea prezentei directive până la 5 iulie 2008 cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
   Statele membre aplică dispozițiile respective începând cu 6 iulie 2008.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre decid care va fi procedura pentru o astfel de trimitere.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iunie 2007.

            Pentru Comisie

         Günter VERHEUGEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2006/96/CE (JO L 363, 20.12.2006, p. 81).

      (2)  JO L 42, 23.2.1970, p. 16. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2006/96/CE.

      (3)  JO L 137, 30.5.2007, p. 68.

      ANEXA I
      „
            ANEXA I
            DISPOZIȚII REFERITOARE LA OMOLOGAREA CE DE TIP A UNUI TIP DE AUTOVEHICUL ÎN PRIVINȚA NIVELULUI DE ZGOMOT
            1.   CEREREA PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP A UNUI TIP DE VEHICUL
            1.1.   Cererea pentru omologarea CE de tip prevăzută la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE a unui tip de vehicul din punct de vedere al nivelului de zgomot se depune de către producătorul vehiculului.
            1.2.   În apendicele 1 se prezintă un model de fișă descriptivă.
            1.3.   Producătorul trebuie să pună la dispoziția serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor un vehicul care este reprezentativ pentru tipul de vehicul pentru care se dorește obținerea omologării de tip.
            1.4.   La cererea serviciului tehnic, trebuie puse la dispoziția acestuia, de asemenea, un exemplar al sistemului de evacuare și un motor cu cel puțin aceeași capacitate cilindrică și aceeași putere cu cele ale motorului cu care este echipat vehiculul pentru care se dorește obținerea omologării de tip.
            2.   NIVELUL DE ZGOMOT PENTRU VEHICULELE AFLATE ÎN MIȘCARE
            2.1.   Valori limită
            Nivelul de zgomot măsurat în conformitate cu dispozițiile din anexa III nu trebuie să depășească următoarele limite.

                        Categoria vehiculului

                        Valori exprimate in dB(A)
                        [decibeli (A)]

                                    2.1.1.

                                    Vehicule destinate transportului de persoane, cu maximum nouă locuri pe scaune, inclusiv locul șoferului.

                        74

                  2.1.2.   Vehicule destinate transportului de persoane, cu maximum nouă locuri pe scaune, inclusiv locul șoferului, și având o masă maximă autorizată ce depășește 3,5 tone și:

                                    2.1.2.1.

                                    având o putere a motorului mai mică de 150 kW;

                        78

                                    2.1.2.2.

                                    având o putere a motorului egală sau mai mare de 150 kW.

                        80

                  2.1.3.   Vehicule destinate transportului de persoane și care au mai mult de nouă locuri pe scaune, inclusiv locul șoferului; vehicule destinate transportului de mărfuri:

                                    2.1.3.1.

                                    cu o masă maximă autorizată ce nu depășește 2 tone;

                        76

                                    2.1.3.2.

                                    cu o masă maximă autorizată mai mare de 2 tone dar care nu depășește 3,5 tone.

                        77

                  2.1.4.   Vehicule destinate transportului de mărfuri, având o masă maximă autorizată care depășește 3,5 tone

                                    2.1.4.1.

                                    având o putere a motorului mai mică de 75 kW;

                        77

                                    2.1.4.2.

                                    având o putere a motorului egală sau mai mare de 75 kW dar mai mică de 150 kW;

                        78

                                    2.1.4.3.

                                    având o putere a motorului egală sau mai mare de 150 kW.

                        80

                  Cu toate acestea

                        —

                        pentru vehiculele din categoriile 2.1.1 și 2.1.3, valorile limită stabilite sunt mai ridicate cu 1 dB(A) în cazul în care vehiculele respective sunt echipate cu un motor diesel cu injecție directă,

                        —

                        pentru vehiculele având o masă maximă autorizată ce depășește două tone și care sunt proiectate a fi utilizate pe teren, valorile limită stabilite sunt mai ridicate cu 1 dB(A) în cazul în care puterea motorului vehiculelor respective este mai mică de 150 kW și, respectiv, cu 2 dB(A) dacă puterea motorului acestora este egală sau mai mare de 150 kW,

                        —

                        pentru vehiculele din categoria 2.1.1, dotate cu o cutie de viteze manuală cu mai mult de patru viteze și cu un motor a cărui putere maximă depășește 140 kW/t și pentru care raportul între puterea maximă și masa maximă depășește 75 kW/t, valorile limită stabilite sunt mai ridicate cu 1 dB(A) în cazul în care viteza cu care partea din spate a vehiculului trece de linia BB' în viteza a treia depășește 61 km/h.

                  2.2.   Interpretarea rezultatelor
            2.2.1.   Pentru a compensa imprecizia aparatelor de măsură, rezultatul fiecărei măsurări este constituit din valoarea citită pe aparat, din care se scade 1 dB(A).
            2.2.2.   Măsurările sunt considerate valabile dacă diferența dintre două măsurări consecutive pe aceeași parte a vehiculului nu depășește 2 dB(A).
            2.2.3.   Cea mai mare valoare măsurată este considerată ca fiind rezultatul încercării. În cazul în care acest rezultat depășește cu 1 dB(A) limita de zgomot admisă pentru categoria de vehicule care este supusă încercării, trebuie efectuate două măsurări suplimentare, la respectiva poziție a microfonului. Trei dintre cele patru rezultate ale măsurărilor obținute la această poziție a microfonului trebuie să se încadreze în limitele de zgomot prevăzute.
            3.   MARCAJE
            3.1.   Componentele sistemului de evacuare și ale celui de admisie, exclusiv armătura de fixare și țevile, vor avea marcate:
            3.1.1.   denumirea comercială sau marca producătorului sistemelor și a componentelor acestora;
            3.1.2.   descrierea comercială de către producător.
            3.2.   Aceste marcaje trebuie să fie lizibile și de neșters, chiar și în momentul în care sistemul este asamblat în cadrul vehiculului.
            4.   ACORDAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP UNUI TIP DE VEHICUL
            4.1.   Dacă cerințele relevante sunt îndeplinite, se acordă omologarea CE de tip în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) și, dacă este cazul, cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.
            4.2.   În apendicele 2 este prezentat un model de certificat de omologare CE de tip.
            4.3.   Fiecărui tip de vehicul omologat i se atribuie un număr de omologare de tip în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Același stat membru nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul.
            5.   MODIFICĂRILE TIPULUI ȘI MODIFICĂRILE OMOLOGĂRILOR
            5.1.   În cazul unor modificări ale tipului omologat, în conformitate cu prezenta directivă, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.
            6.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
            6.1.   Măsurile de asigurare a conformității producției se iau în conformitate cu cerințele stabilite în articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.
            6.2.   Dispoziții speciale
            6.2.1.   Încercările menționate la punctul 2.3.5 din anexa X la Directiva 70/156/CEE sunt cele stabilite în anexa 7 la Regulamentul CEE-ONU nr. 51 menționat în anexa III la prezenta directivă.
            6.2.2.   În mod normal, inspecțiile menționate la punctul 3 din anexa X la Directiva 70/156/CEE sunt efectuate o dată la doi ani.

            Apendicele 1
            Fișa descriptivă nr. … în temeiul anexei I la Directiva 70/156/CEE a Consiliului (1) pentru omologarea CE de tip a unui vehicul în ceea ce privește nivelul de zgomot admis și sistemul de evacuare (Directiva 70/157/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE)
            Următoarele informații, dacă este cazul, trebuie prezentate în triplu exemplar și trebuie să includă un cuprins. Toate schițele trebuie să fie prezentate la o scară corespunzătoare și suficient de detaliat în format A4 sau într-un dosar format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să prezinte suficiente detalii.
            Dacă sistemele, componentele sau unitățile tehnice individuale au control electronic, trebuie prezentate informații privind modul lor de funcționare.
            0.   Generalități
            0.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
            0.2.   Tip și descriere(i) comercială(e) generală(e):
            0.3.   Mijloace de identificare a tipului, dacă sunt marcate pe vehicul (b):
            0.3.1.   Amplasarea acestei mărci:
            0.4.   Categoria vehiculului (c):
            0.5.   Denumirea și adresa producătorului:
            0.8.   Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare:
            1.   Caracteristici generale de construcție a vehiculului
            1.1.   Fotografii și/sau schițe ale unui vehicul reprezentativ:
            1.3.3.   Osiile motoare (număr, poziționare, interconectare):
            1.6.   Poziția și așezarea motorului:
            2.   Mase și dimensiuni (e) (în kg și mm) (dacă este cazul, cu trimiteri la schițe)
            2.4.   Limita dimensiunilor vehiculului (în total)
            2.4.1.   Pentru șasiu fără caroserie
            2.4.1.1.   Lungime (j):
            2.4.1.2.   Lățime (k):
            2.4.2.   Pentru șasiu cu caroserie
            2.4.2.1.   Lungime (j):
            2.4.2.2.   Lățime (k):
            2.6.   Masa vehiculului carosat în stare de funcționare sau masa șasiului cu cabină, dacă producătorul nu asamblează caroseria (cu echipament standard, inclusiv lichid de răcire, lubrifianți, carburant, scule, roată de rezervă și conducător auto) (o) (maxim și minim):
            3.   Motor (q)
            3.1.   Producător:
            3.1.1.   Codul de motor al producătorului (după cum apare marcat pe motor, sau prin alte modalități de identificare):
            3.2.   Motor cu aprindere internă
            3.2.1.1.   Principiul de funcționare: aprindere prin scânteie/aprindere prin compresie, în patru timpi/în doi timpi (2)

            3.2.1.2.   Numărul și amplasarea cilindrilor:
            3.2.1.2.3.   Ordinea de aprindere:
            3.2.1.3.   Capacitatea motorului (s): cm3

            3.2.1.8.   Puterea maximă netă (t): kW la min–1 (valoarea declarată de producător)
            3.2.4.   Alimentarea cu carburant
            3.2.4.1.   Prin carburator (carburatoare): da/nu (2)

            3.2.4.1.2.   Tip (tipuri):
            3.2.4.1.3.   Numărul montat:
            3.2.4.2.   Prin injecție cu combustibil (numai în cazul aprinderii prin compresie): da/nu (2)

            3.2.4.2.2.   Principiul de funcționare: Injecție directă/anticameră/cameră de turbulență (2)

            3.2.4.2.4.   Regulator
            3.2.4.2.4.1.   Tip:
            3.2.4.2.4.2.1.   Punct de întrerupere a alimentării în sarcină: min–1

            3.2.4.3.   Prin injecție cu combustibil (numai în cazul aprinderii prin scânteie): da/nu (2)

            3.2.4.3.1.   Principiul de funcționare: Injecție (simplă/multipunct (2)) în galeria de admisie/injecție directă/alta (a se specifica) (2)

            3.2.8.   Sistem de admisie
            3.2.8.4.2.   Filtru de aer, schițe; sau
            3.2.8.4.2.1.   Marcă (mărci):
            3.2.8.4.2.2.   Tip (tipuri):
            3.2.8.4.3.   Amortizor de admisie, schițe; sau
            3.2.8.4.3.1.   Marcă (mărci):
            3.2.8.4.3.2.   Tip (tipuri):
            3.2.9.   Sistem de evacuare
            3.2.9.2.   Descriere și/sau schiță a sistemului de evacuare:
            3.2.9.4.   Tobă (tobe) de eșapament:
            Pentru toba anterioară, centrală, posterioară: configurație, tip, marcă, în cazul în care sunt relevante pentru zgomotul exterior: sisteme de reducere a zgomotului în compartimentul motor și pe motor:
            3.2.9.5.   Amplasamentul orificiului de evacuare:
            3.2.9.6.   Tobă de eșapament din materiale fibroase:
            3.2.12.2.1.   Convertor catalitic: da/nu (3)

            3.2.12.2.1.1.   Numărul de convertoare catalitice și de elemente:
            3.3.   Pentru motoarele electrice
            3.3.1.   Tip (bobinaj, excitație):
            3.3.1.1.   Randamentul orar maxim: kW
            3.3.1.2.   Tensiune de funcționare: V
            3.4.   Alte tipuri de motoare sau combinații ale acestora (particularități privind componentele unor asemenea motoare):
            4.   Transmisia (v)
            4.2.   Tipul (mecanică, hidraulică, electrică etc.):
            4.6.   Raporturile de demultiplicare ale vitezelor

                        Viteza

                        Raportul cutiei de viteze
                        (raport regim motor/viteza de rotație a arborelui de ieșire)

                        Raportul (raporturile) punții
                        (raport viteză de rotație a arborelui de ieșire/roți motoare)

                        Raporturi de demultiplicare totală

                        Maxim pentru TVC (4)

                        1
                        2
                        3
                        …
                        Maxim pentru TVC (4)

                        Marșarier

                  4.7.   Viteza maximă a vehiculului (și treapta care permite obținerea acestei viteze) (în km/h) (w):
            6.   Suspensia
            6.6.   Pneuri și roți
            6.6.2.   Limitele superioară și inferioară ale spițelor
            6.6.2.1.   Osia 1:
            6.6.2.2.   Osia 2:
            6.6.2.3.   Osia 3:
            6.6.2.4.   Osia 4:
            etc.
            9.   Caroserie (nu se aplică vehiculelor din categoria M1)
            9.1.   Tipul de caroserie:
            9.2.   Materiale utilizate și metode de construcție
            12.   Diverse
            12.5.   Detalii privind alte dispozitive din afara motorului care sunt destinate reducerii zgomotului (dacă acestea nu sunt menționate la alte puncte):
            Informații suplimentare în cazul vehiculelor de teren:
            1.3.   Numărul osiilor și al roților:
            2.4.1.   Pentru șasiu fără caroserie
            2.4.1.4.1.   Unghi de atac (na): … grade
            2.4.1.5.1.   Unghi de degajare (nb): … grade
            2.4.1.6.   Garda la sol (după cum este definită la punctul 4.5 din secțiunea A a anexei II la Directiva 70/156/CEE)
            2.4.1.6.1.   Între osii:
            2.4.1.6.2.   Sub osia (osiile) din față:
            2.4.1.6.3.   Sub osia (osiile) din spate:
            2.4.1.7.   Unghiul de rampă (nc): … grade
            2.4.2.   Pentru șasiu cu caroserie
            2.4.2.4.1.   Unghi de atac (na): … grade
            2.4.2.5.1.   Unghi de degajare (nb): … grade
            2.4.2.6.   Garda la sol (după cum este definită la punctul 4.5 din secțiunea A a anexei II la Directiva 70/156/CEE)
            2.4.2.6.1.   Între osii:
            2.4.2.6.2.   Sub osia (osiile) din față:
            2.4.2.6.3.   Sub osia (osiile) din spate:
            2.4.2.7.   Unghiul de rampă (nc): … grade
            2.15.   Capacitatea de pornire în rampă (vehicul simplu): … %
            4.9.   Dispozitivul pentru blocarea diferențialului: da/nu/opțional (5)

            Data, fișier

            Apendicele 2
            MODEL
            CERTIFICAT DE OMOLOGARE CE DE TIP
            [Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

               Ștampila administrației

            Comunicare privind

                        —

                        omologarea de tip (6)

                        —

                        prelungirea omologării de tip (6)

                        —

                        refuzarea omologării de tip (6)

                        —

                        retragerea omologării de tip (6)

                  pentru un tip de vehicul/componentă/unitate tehnică individuală (6) în conformitate cu Directiva …/…/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE.
            Număr de omologare de tip:
            Motivul prelungirii:
            SECȚIUNEA I
            0.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
            0.2.   Tip și descriere(i) comercială(e) generală(e):
            0.3.   Mijloace de identificare a tipului, dacă sunt marcate pe vehicul/componentă/unitate tehnică individuală) (6)
                (7)

            0.3.1.   Amplasarea acestei mărci:
            0.4.   Categoria vehiculului (8):
            0.5.   Denumirea și adresa producătorului:
            0.7.   Locul și metoda de aplicare a mărcii de omologare CE în cazul componentelor și unităților tehnice individuale:
            0.8.   Adresa (adresele) fabricii(lor) de asamblare
            SECȚIUNEA II
            1.   Informații suplimentare (dacă este cazul): a se vedea addendumul
            2.   Serviciul tehnic responsabil pentru efectuarea încercărilor:
            3.   Data raportului de încercare:
            4.   Numărul raportului de încercare:
            5.   Observații (dacă este cazul): a se vedea addendumul
            6.   Locul:
            7.   Data:
            8.   Semnătura:
            9.   Se anexează cuprinsul dosarului cu informații depus la autoritatea competentă, care pot fi obținute la cerere.

            Addendum la certificatul de omologare CE de tip nr. …
            privind omologarea de tip a unui vehicul în conformitate cu Directiva 70/157/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE
            1.   Informații suplimentare:
            1.1.   Dacă este necesar, lista vehiculelor menționate la punctul 3.1.2.3.2.3. din anexa III la Regulamentul CEE-ONU nr. 51:
            1.2.   Motorul
            1.2.1.   Producător:
            1.2.2.   Tip:
            1.2.3.   Modelul:
            1.2.4.   Putere maximă … kW la … min–1

            1.3.   Transmisia: cutie de viteze manuală/automată (9)

            1.3.1   Numărul de viteze:
            1.4.   Echipamente
            1.4.1   Tobă de eșapament
            1.4.1.1.   Producător:
            1.4.1.2.   Modelul:
            1.4.1.3.   Tip: … în conformitate cu schița nr.:
            1.4.2   Amortizorul de admisie
            1.4.2.1.   Producător:
            1.4.2.2.   Modelul:
            1.4.2.3.   Tip: … în conformitate cu schița nr.:
            1.5.   Dimensiunea pneurilor:
            1.5.1.   Descrierea tipului de pneuri utilizate pentru încercarea aferentă omologării de tip:
            1.6.   Măsurări
            1.6.1.   Nivelul de zgomot pentru vehiculul aflat în mișcare:

                        Rezultatele măsurării

                        Partea stângă
                        dB(A) (10)

                        Partea dreaptă
                        dB(A) (10)

                        Poziția schimbătorului de viteze

                        prima măsurare

                        a doua măsurare

                        a treia măsurare

                        a patra măsurare

                        Rezultatul încercării: … dB(A)/E (11)

                  1.6.2.   Nivelul de zgomot pentru vehiculul staționar:

                        Rezultatele măsurării

                        dB(A)

                        Motorul

                        prima măsurare

                        a doua măsurare

                        a treia măsurare

                        Rezultatul încercării: … dB(A)/E (12)

                  1.6.3.   Nivelul de zgomot produs de aerul comprimat:

                        Rezultatele măsurării

                        Partea stângă
                        dB(A) (13)

                        Partea dreaptă
                        dB(A) (13)

                        prima măsurare

                        a doua măsurare

                        a treia măsurare

                        a patra măsurare

                        Rezultatul încercării: … dB(A)

                  5.   Observații:
         ”

         (1)  Subdiviziunile și notele de subsol utilizate în acest document de informare corespund celor care figurează în anexa 1 la Directiva 70/156/CEE. Punctele care nu sunt relevante în sensul prezentei directive sunt omise.

         (2)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (3)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (4)  Transmisie cu variație continuă

         (5)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (6)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (7)  Dacă mijloacele de identificare a tipului conțin informații care nu sunt relevante pentru descrierea tipului (tipurilor) de vehicul, componentă sau unitate tehnică incluse în certificatul de omologare de tip, acestea trebuie specificate în documentație prin simbolul: «?» (de exemplu ABC??123??).

         (8)  Astfel cum este definită în anexa II secțiunea A la Directiva 70/156/CEE.

         (9)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (10)  Valorile măsurării sunt cele obținute după ce a fost scăzut 1 db(A), în conformitate cu dispozițiile de la punctul 2.2.1 din anexa I.

         (11)  «E» indică faptul că măsurările în cauză au fost efectuate în conformitate cu prezenta directivă.

         (12)  «E» indică faptul că măsurările în cauză au fost efectuate în conformitate cu prezenta directivă.

         (13)  Valorile măsurării sunt cele obținute după ce a fost scăzut 1 dB(A), în conformitate cu dispozițiile de la punctul 2.2.1 din anexa I.

      ANEXA II
      „
            ANEXA II
            DISPOZIȚII ADMINISTRATIVE PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP A SISTEMELOR DE EVACUARE CA UNITĂȚI TEHNICE INDIVIDUALE (SISTEME DE EVACUARE ÎNLOCUITOARE)
            1.   CEREREA PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP
            1.1.   Cererea pentru omologarea CE de tip referitoare la un sistem de evacuare sau o componentă a acestuia ca unitate tehnică individuală este depusă, în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE, de către producătorul vehiculului sau de către producătorul unității tehnice individuale în cauză.
            1.2.   În apendicele 1 este prezentat un model de fișă descriptivă.
            1.3.   La cererea serviciului tehnic implicat, solicitantul trebuie să prezinte:
            1.3.1.   două exemplare ale sistemului pentru care a fost depusă cererea de omologare CE de tip;
            1.3.2.   un sistem de evacuare de tipul celui care era inițial asamblat pe vehicul la momentul obținerii omologării CE de tip;
            1.3.3.   un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul la care va fi montat sistemul, care să îndeplinească cerințele prevăzute la punctul 4.1 din anexa 7 la Regulamentul CEE-ONU nr. 51 menționat în anexa III la prezenta directivă;
            1.3.4.   un motor individual care corespunde tipului de vehicul descris anterior.
            2.   MARCAJE
            2.4.1.   Sistemul de evacuare înlocuitor sau componentele acestuia, exclusiv armătura de fixare și țevile, vor avea marcate:
            2.4.1.1.   marca sau denumirea comercială al fabricantului sistemului înlocuitor și a componentelor sale;
            2.4.1.2.   descrierea comercială de către producător.
            2.4.2.   Aceste marcaje trebuie să fie lizibile și de neșters, chiar și în momentul în care sistemul este asamblat în cadrul vehiculului.
            3.   ACORDAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP
            3.1.   Dacă sunt îndeplinite cerințele relevante, se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 4 alineatul (3) și, dacă este cazul, articolului 4 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.
            3.2.   În apendicele 2 este prezentat un model de certificat de omologare CE de tip.
            3.3.   Fiecărui tip de sistem de evacuare înlocuitor sau componentă a acestuia omologat ca unitate tehnică individuală i se atribuie un număr de omologare de tip în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE; secțiunea 3 a numărului omologării de tip indică numărul directivei de modificare care era în vigoare la momentul în care a fost obținută omologarea de tip a vehiculului. Același stat membru nu poate să atribuie același număr altui tip de sistem de evacuare înlocuitor sau unei componente a acestuia.
            4.   MARCAJUL DE OMOLOGARE CE DE TIP
            4.1.   Fiecare sistem de evacuare înlocuitor sau componentă a acestuia, exclusiv armătura de fixare și țevile, care corespund unui tip omologat în temeiul prezentei directive, trebuie să aibă aplicată o marcă de omologare CE de tip.
            4.2.   Această marcă este alcătuită dintr-un dreptunghi în interiorul căruia este plasată litera mică «e», urmată de numărul corespunzător statului membru care a atribuit omologarea:

                        «1» pentru Germania

                        «2» pentru Franța

                        «3» pentru Italia

                        «4» pentru Țările de Jos

                        «5» pentru Suedia

                        «6» pentru Belgia

                        «7» pentru Ungaria

                        «8» pentru Republica Cehă

                        «9» pentru Spania

                        «11» pentru Regatul Unit

                        «12» pentru Austria

                        «13» pentru Luxemburg

                        «17» pentru Finlanda

                        «18» pentru Danemarca

                        «19» pentru România

                        «20» pentru Polonia

                        «21» pentru Portugalia

                        «23» pentru Grecia

                        «24» pentru Irlanda

                        «26» pentru Slovenia

                        «27» pentru Slovacia

                        «29» pentru Estonia

                        «32» pentru Letonia

                        «34» pentru Bulgaria

                        «36» pentru Lituania

                        «49» pentru Cipru

                        «50» pentru Malta

                  În vecinătatea dreptunghiului, trebuie să fie aplicat «numărul de omologare de bază» cuprins în secțiunea 4 a numărului de omologare menționat în anexa VII la Directiva 70/156/CEE, precedat de cele două cifre care indică numărul de ordine atribuit celei mai recente modificări tehnice majore aduse Directivei 70/157/CEE a Consiliului care era în vigoare la data la care s-a acordat omologarea de tip pentru vehicul. Pentru Directiva 70/157/CEE, numărul de ordine este 00; pentru Directiva 77/212/CEE, numărul de ordine este 01; pentru Directiva 84/424/CEE, numărul de ordine este 02; pentru Directiva 92/97/CEE, numărul de ordine este 03. Numărul de ordine 03 indică, de asemenea, cerințele tehnice ale seriei 00 de amendamente din Regulamentul CEE-ONU nr. 59.
            4.3.   Acest marcaj trebuie să fie lizibil și de neșters, chiar și în momentul în care sistemul de evacuare înlocuitor este asamblat în cadrul vehiculului.
            4.4.   Un exemplu al mărcii de omologare CE de tip este dat în apendicele 3.
            5.   MODIFICAREA TIPULUI ȘI MODIFICĂRI ALE OMOLOGĂRILOR DE TIP
            5.1.   În cazul unor modificări ale tipului omologat, în conformitate cu prezenta directivă, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.
            6.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
            6.1.   Măsurile de asigurare a conformității producției se iau în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.
            6.2.   Dispoziții speciale:
            6.2.1.   Încercările menționate la punctul 2.3.5 din anexa X la Directiva 70/156/CEE sunt cele prevăzute în anexa 5 la Regulamentul CEE-ONU nr. 59 menționat în anexa III la prezenta directivă.
            6.2.2.   În mod normal, inspecțiile menționate la punctul 3 din anexa X la Directiva 70/156/CEE sunt efectuate o dată la doi ani.

            Apendicele 1
            Fișă descriptivă nr. … privind omologarea CE de tip ca unitate tehnică individuală a sistemelor de evacuare pentru autovehicule (Directiva 70/157/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE)
            Următoarele informații trebuie prezentate, dacă este cazul, în triplu exemplar și trebuie să includă un cuprins. Toate schițele trebuie să fie prezentate la o scară corespunzătoare și suficient de detaliat în format A4 sau într-un dosar format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să prezinte suficiente detalii.
            Dacă sistemele, componentele sau unitățile tehnice individuale au control electronic, trebuie prezentate informații privind modul lor de funcționare.
            0.   Generalități
            0.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
            0.2.   Tip și descriere(i) comercială(e) generală(e):
            0.5.   Denumirea și adresa producătorului:
            0.7.   Locul și metoda de aplicare a mărcii de omologare CE în cazul componentelor și unităților tehnice individuale:
            0.8.   Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare:
            1.   Descrierea vehiculului căruia îi este destinat dispozitivul (dacă dispozitivul urmează să fie montat la mai multe tipuri de vehicule, informațiile cerute la acest punct sunt prezentate pentru fiecare dintre tipurile în cauză)
            1.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
            1.2.   Tip și descriere(i) comercială(e) generală(e):
            1.3.   Mijloc de identificare a tipului dacă acesta este marcat pe vehicul:
            1.4.   Categoria vehiculului:
            1.5.   Numărul omologării CE de tip cu privire la nivelul de zgomot:
            1.6.   Toate informațiile menționate la punctele 1.1-1.5 din certificatul de omologare de tip a vehiculului (anexa I apendicele 2 la prezenta directivă):
            2.   Descrierea dispozitivului
            2.1.   O descriere a sistemului de evacuare înlocuitor, indicând poziția relativă a fiecăreia dintre componentele sale, împreună cu instrucțiunile de montare:
            2.2.   Schițe detaliate ale fiecărei componente, astfel încât acestea să poată fi localizate și identificate cu ușurință, precum și informații privind materialele utilizate. Aceste schițe trebuie să indice locul în care trebuie aplicată marca obligatorie de omologare CE de tip:
            Data, fișier

            Apendicele 2
            MODEL
            CERTIFICAT DE OMOLOGARE CE DE TIP
            [format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

               Ștampila administrației

            Comunicare privind

                        —

                        omologarea de tip (1)

                        —

                        prelungirea omologării de tip (1)

                        —

                        refuzarea omologării de tip (1)

                        —

                        retragerea omologării de tip (1)

                  pentru un tip de vehicul/componentă/unitate tehnică individuală (1) conform Directivei …/…/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE.
            Număr de omologare de tip:
            Motivul prelungirii:
            SECȚIUNEA I
            0.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
            0.2.   Tip și descriere(i) comercială(e) generală(e):
            0.3.   Mijloace de identificare a tipului, dacă sunt marcate pe vehicul/componentă/unitate tehnică individuală (1)
                (2):
            0.3.1.   Locul de aplicare a mărcii:
            0.4.   Categoria vehiculului (3):
            0.5.   Denumirea și adresa producătorului:
            0.7.   Locul și metoda de aplicare a mărcii de omologare CE în cazul componentelor și unităților tehnice individuale:
            0.8.   Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare:
            SECȚIUNEA II
            1.   Informații suplimentare (dacă este cazul): a se vedea addendumul
            2.   Serviciul tehnic responsabil pentru efectuarea încercărilor:
            3.   Data raportului de încercare:
            4.   Numărul raportului de încercare:
            5.   Observații (dacă este cazul): a se vedea addendumul
            6.   Locul:
            7.   Data:
            8.   Semnătura:
            9.   Se anexează cuprinsul dosarului cu informații depus la autoritatea competentă, care pot fi obținute la cerere.

            Addendum la certificatul de omologare CE de tip nr. …
            privind omologarea de tip a sistemelor de evacuare pentru autovehicule ca unități tehnice individuale, în conformitate cu Directiva 70/157/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva …/…/CE
            1.   Informații suplimentare
            1.1.   Componența unității tehnice individuale:
            1.2.   Marca sau denumirea comercială a tipului (tipurilor) de autovehicul(e) căruia (cărora) urmează să îi (le) fie montat amortizorul de zgomot (4)

            1.3.   Tipul (tipurile) de vehicul(e) și numărul (numerele) de omologare de tip al(e) acestuia (acestora):
            1.4.   Motorul
            1.4.1.   Tip (aprindere prin scânteie, diesel):
            1.4.2.   Cicluri: în patru timpi, în doi timpi:
            1.4.3.   Capacitatea cilindrică totală:
            1.4.4.   Putere maximă … kW la … min–1

            1.5.   Numărul de viteze:
            1.6.   Raporturile de demultiplicare a vitezelor utilizate:
            1.7.   Raport (raporturi) transmisie-osie:
            1.8.   Valori ale nivelului de zgomot:

                        vehicul în mișcare: … db(A), viteză stabilizată înaintea accelerării la … km/h;

                        vehicul staționard: b(A), la … min–1

                  1.9.   Valoarea presiunii de refulare:
            1.10.   Orice restricții referitoare la condițiile de utilizare și de montare:
            2.   Observații:

            Apendicele 3
            Model de marcă de omologare CE de tip

            Sistemul de evacuare sau componenta acestuia care prezintă marca de omologare CE de tip este un dispozitiv care a fost omologat în Spania (e 9) în conformitate cu Directiva 92/97/CEE (03), cu numărul de omologare de bază 0148.
            Cifrele folosite sunt doar orientative.
         ”

         (1)  Se elimină, după caz, răspunsul incorect.

         (2)  Dacă mijloacele de identificare a tipului conțin informații care nu sunt relevante pentru descrierea tipului (tipurilor) de vehicul, componentă sau unitate tehnică incluse în certificatul de omologare de tip, acestea trebuie specificate în documentație prin simbolul: «?» (de exemplu ABC??123??).

         (3)  Astfel cum este definită în anexa II A la Directiva 70/156/CEE.

         (4)  Dacă sunt indicate mai multe tipuri, trebuie să fie completate și punctele 1.3-1.10 cu privire la fiecare dintre aceste tipuri.

      ANEXA III

            „ANEXA III

                        1.

                        Cerințele tehnice sunt cele stabilite la:

                                    (a)

                                    punctele 2, 6.1, 6.2.1 și 6.3 din Regulamentul CEE-ONU nr. 51 (1) și anexele 3-10;

                                    (b)

                                    punctele 2 și 6 din Regulamentul CEE-ONU nr. 59 (2) și anexele 3-5.

                        2.

                        În scopul aplicării dispozițiilor prevăzute la punctul 1, se aplică următoarele definiții:

                                    (a)

                                    «vehicul neîncărcat» înseamnă un vehicul a cărui masă este indicată la punctul 2.6 din apendicele 1 la anexa I la prezenta directivă, fără conducător auto;

                                    (b)

                                    prin «fișă de comunicare» se înțelege certificatul de omologare de tip prezentat în apendicele 2 din anexele I și II;

                                    (c)

                                    prin expresia «părți contractante ale regulamentelor respective» se înțelege «statele membre»;

                                    (d)

                                    trimiterile la Regulamentul nr. 51 și la Regulamentul nr. 59 se interpretează ca trimiteri la Directiva 70/157/CEE;

                                    (e)

                                    nota de subsol 1 de la punctul 2.2.6 se interpretează după cum urmează: «Pentru definițiile categoriilor, a se vedea anexa II partea A la Directiva 70/156/CEE».

         (1)  JO L 137, 30.5.2007, p. 68.

         (2)  JO L 326, 24.11.2006, p. 43.”


title: Directiva 94/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1994 de modificare a Directivei 89/107/CEE de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman

text:
               13/Volumul 14

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               175

         31994L0034

               L 237/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 94/34/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 30 iunie 1994
   de modificare a Directivei 89/107/CEE de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 189b din tratat (3),
   întrucât reglementările pentru armonizarea în domeniul aditivilor nu ar trebui să aducă atingere aplicării dispozițiilor statelor membre existente la 1 ianuarie 1992, care interzic întrebuințarea anumitor aditivi în anumite produse alimentare specifice care se consideră a fi tradiționale și care se produc pe teritoriul lor, cu condiția ca aceste dispoziții să nu reglementeze o serie întreagă de produse alimentare, inclusiv produsele alimentare care nu sunt prevăzute de prezenta directivă, dar pentru care dispozițiile comunitare prevăd autorizarea aditivilor;
   întrucât o etichetare corespunzătoare ar face posibilă deosebirea produsele menționate anterior;
   întrucât directivele referitoare la aditivi nu ar trebui să afecteze libera circulație a produselor alimentare;
   întrucât directivele referitoare la aditivi nu trebuie să aducă atingere libertății oricărei persoane de a se stabili pe teritoriul oricărui stat membru și de a produce și comercializa produse conforme directivelor privind aditivii,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   În Directiva 89/107/CEE (4) se inserează articolul 3a după cum urmează:

      „Articolul 3a
      (1)   Prin derogare de la articolul 3 alineatul (2) literele (a) și (b), Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei în conformitate cu articolul 100a din tratat, autorizează statele membre să mențină interdicția referitoare la utilizarea anumitor aditivi la fabricarea anumitor produse alimentare considerate tradiționale, cu condiția ca:

                  —

                  interdicția respectivă să fi existat la 1 ianuarie 1992;

                  —

                  statele membre în cauză să autorizeze, pe teritoriul lor, producerea și comercializarea tuturor produselor alimentare considerate tradiționale care respectă normele prevăzute la articolul 3.

            (2)   Fără a aduce atingere Regulamentelor (CEE) nr. 2081/92 (5) și (CEE) nr. 2082/92 (6), până la 1 iulie 1994, statele membre comunică Comisiei lista cu produsele alimentare pe care le consideră tradiționale, împreună cu o expunere detaliată a motivelor și cu dispozițiile legislative relevante care interzic utilizarea anumitor aditivi în aceste produse alimentare.
      Până la 1 aprilie 1995, Comisia prezintă Consiliului o propunere privind criteriile care urmează să se aplice pentru a decide cu privire la caracterul tradițional al unui produs și la necesitatea menținerii interdicțiilor din dreptul intern în conformitate cu criteriile respective.
      Consiliul hotărăște cu privire la propunere până la 1 aprilie 1996.
      (3)   Până în momentul în care Consiliul hotărăște cu privire la alineatul (2), statele membre pot menține interdicțiile pe care le-au comunicat Comisiei în conformitate cu alineatul (2) primul paragraf, cu condiția îndeplinirii dispozițiilor generale prevăzute la alineatul (1).

   Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
   Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 iunie 1994.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         E. KLEPSCH

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. BALTAS

      (1)  JO C 206, 13.8.1992, p. 1.

      (2)  JO C 73, 15.3.1993, p. 4.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 26 mai 1993 (JO C 176, 28.6.1993, p. 117), confirmat la 2 decembrie 1993 (JO C 342, 20.12.1993), Poziția comună a Consiliului din 9 martie 1994 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Parlamentului European din 9 martie 1994 (JO C 91, 28.3.1994, p. 75).

      (4)  JO L 40, 11.2.1989, p. 27.

      (5)  Regulamentul (CEE) nr. 2081/92 al Consiliului din 14 iulie 1992 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 208, 24.7.1992, p. 1).

      (6)  Regulamentul (CEE) nr. 2082/92 al Consiliului din 14 iulie 1992 privind certificatele cu caracter specific pentru produsele agricole și alimentare (JO L 208, 24.7.1992, p. 9).”


title: Directiva 2003/3/CE a Comisiei din 6 ianuarie 2003 referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea „colorantului albastru” (a douăsprezecea adaptare la progresul tehnic a Directivei 76/769/CEE a Consiliului)Text cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0003

Official Journal L 004 , 09/01/2003 P. 0012 - 0015 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 31 P. 61  - 64

		20030106Directiva 2003/3/CE a Comisieidin 6 ianuarie 2003referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea "colorantului albastru" (a douăsprezecea adaptare la progresul tehnic a Directivei 76/769/CEE a Consiliului)(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase [1], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2003/2/CE a Comisiei din 6 ianuarie 2003 referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea arsenicului (a zecea adaptare la progresul tehnic a Directivei 76/769/CEE a Consiliului) [2], în special articolul 2a al acelei dintâi, introdus prin Directiva 89/678/CEE a Consiliului [3],întrucât:(1) În temeiul Directivei 76/769/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/61/CE a Parlamentului European și a Consiliului [4], anumiți coloranți azoici nu pot fi utilizați în unele articole din material textil sau din piele, iar aceste articole nu pot fi introduse pe piață decât dacă sunt conforme cu cerințele stabilite prin această directivă.(2) Riscurile pentru sănătate și pentru mediu ale "colorantului albastru nr. de index 611-070-00-2" au fost evaluate în conformitate cu Directiva 93/67/CEE a Comisiei din 20 iulie 1993 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru om și pentru mediu prezentate de substanțele notificate în conformitate cu Directiva 67/548/CEE a Consiliului [5]. Această evaluare a arătat necesitatea reducerii riscurilor colorantului albastru pentru mediu, deoarece acesta are o toxicitate acvatică mare, nu este ușor degradabil și se răspândește în mediu prin apele reziduale.(3) Pentru protecția mediului, introducerea pe piață și utilizarea colorantului albastru ar trebui interzise pentru vopsirea articolelor din material textil sau din piele. Colorantul albastru ar trebui, prin urmare, adăugat substanțelor enumerate în anexa I la Directiva 76/769/CEE.(4) Restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea colorantului albastru prevăzute de prezenta directivă țin seama de cele mai recente cunoștințe și tehnici privind alternativele adecvate.(5) Prezenta directivă ar trebui aplicată fără a aduce atingere legislației comunitare care stabilește cerințele minime pentru protecția lucrătorilor, în special Directivei 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă [6] și Directivei 90/394/CEE a Consiliului din 28 iunie 1990 privind protecția lucrătorilor la locul de muncă împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni [a șasea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] [7], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 1999/38/CE [8].(6) Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea comerțului cu substanțe și preparate periculoase,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa I la Directiva 76/769/CEE se adaptează la progresul tehnic în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2003. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Statele membre aplică aceste dispoziții de la 30 iunie 2004.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 6 ianuarie 2003.Pentru ComisieErkki LiikanenMembru al Comisiei[1] JO L 262, 27.9.1976, p. 201.[2] JO L 4, 9.1.2003, p. 9.[3] JO L 398, 30.12.1989, p. 24.[4] JO L 243, 11.9.2002, p. 15.[5] JO L 227, 8.9.1993, p. 9.[6] JO L 183, 29.6.1989, p. 1.[7] JO L 196, 26.7.1990, p. 1.[8] JO L 138, 1.6.1999, p. 66.--------------------------------------------------20030106ANEXĂ— În anexa I la Directiva 76/769/CEE, punctul 43 se înlocuiește cu următorul text:"43. Coloranții azoici | 1.Coloranții azoici care, prin scindarea reductivă a uneia sau mai multor grupe azo, pot degaja una sau mai multe amine aromatice enumerate în apendice, în concentrații detectabile, de exemplu de peste 30 ppm în articolele finite sau în părțile vopsite ale acestora, conform metodei de testare stabilite în conformitate cu articolul 2 litera (a) din prezenta directivă, nu pot fi utilizați în articolele din material textil sau din piele care pot intra în contact direct sau prelungit cu pielea sau cu cavitatea bucală, cum ar fi:îmbrăcămintea, lenjeria de pat, prosoapele, meșele, perucile, pălăriile, scutecele și alte obiecte de igienă, sacii de dormit,încălțămintea, mănușile, brățările, gențile, poșetele/portmoneele, servietele, tapițeria pentru scaune, punguțele purtate în jurul gâtului,jucăriile din material textil sau din piele și jucăriile îmbrăcate cu haine din material textil sau din piele,firele și țesăturile destinate utilizării de către consumatorul final.2.De asemenea, articolele din material textil și din piele menționate la punctul 1 nu pot fi introduse pe piață decât dacă sunt în conformitate cu cerințele prevăzute la punctul respectiv.Prin derogare, până la 1 ianuarie 2005, această dispoziție nu se aplică articolelor din material textil realizate din fibre reciclate, dacă aminele sunt degajate prin reziduurile provenite din vopsirea anterioară a acelorași fibre și dacă aminele enumerate sunt degajate în concentrații mai mici de 70 ppm.3.Coloranții azoici, enumerați în "Lista coloranților azoici" adăugată la apendice, nu pot fi introduși pe piață sau utilizați pentru vopsirea articolelor din material textil sau din piele ca substanță sau component al preparatelor în concentrații mai mari de 0,1 % din masă.4.Până la 11 septembrie 2005 cel târziu, Comisia revizuiește, ținând seama de cele mai recente descoperiri științifice, dispozițiile privind coloranții azoici." |— La apendice se adaugă următorul punct:"Punctul 43 Coloranții azoiciLista aminelor aromatice| Numărul CAS | Numărul de index | Numărul CE | Substanțe |1 | 92-67-1 | 612-072-00-6 | 202-177-1 | bifenil-4-ilamină 4-aminobifenil xenilamin |2 | 92-87-5 | 612-042-00-2 | 202-199-1 | benzidin |3 | 95-69-2 | | 202-441-6 | 4-clor-o-toluidină |4 | 91-59-8 | 612-022-00-3 | 202-080-4 | 2-naftilamină |5 | 97-56-3 | 611-006-00-3 | 202-591-2 | o-aminoazotoluen 4-amino-2',3-dimetilazobenzen 4-o-tolilazo-o-toluidină |6 | 99-55-8 | | 202-765-8 | 5-nitro-o-toluidină |7 | 106-47-8 | 612-137-00-9 | 203-401-0 | 4-cloroanilină |8 | 615-05-4 | | 210-406-1 | 4-metoxi-m-fenilendiamină |9 | 101-77-9 | 612-051-00-1 | 202-974-4 | 4,4′-metilendianilină 4,4′-diaminodifenilmetan |10 | 91-94-1 | 612-068-00-4 | 202-109-0 | 3,3′-diclorbenzidină 3,3′-diclorbifenil-4,4′-ilen diamină |11 | 119-90-4 | 612-036-00-X | 204-355-4 | 3,3′-dimetoxibenzidină o-dianisidină |12 | 119-93-7 | 612-041-00-7 | 204-358-0 | 3,3′-dimetilbenzidină 4,4′-di-o-toluidină |13 | 838-88-0 | 612-085-00-7 | 212-658-8 | 4,4′-metilen di-o-toluidină |14 | 120-71-8 | | 204-419-1 | 6-metoxi-m-toluidină p-crezidină |15 | 101-14-4 | 612-078-00-9 | 202-918-9 | 4,4′-metilen-bis-(2-clor-anilină) 2,2′-diclor-4,4′-metilen-dianilină |16 | 101-80-4 | | 202-977-0 | 4,4′-oxidianilină |17 | 139-65-1 | | 205-370-9 | 4,4′-tiodianilină |18 | 95-53-4 | 612-091-00-X | 202-429-0 | o-toluidină 2-aminotoluen |19 | 95-80-7 | 612-099-00-3 | 202-453-1 | 4-metil-m-fenilendiamină |20 | 137-17-7 | | 205-282-0 | 2,4,5-trimetilanilină |21 | 90-04-0 | 612-035-00-4 | 201-963-1 | o-anisidină 2-metoxianilină |22 | 60-09-3 | 611-008-00-4 | 200-453-6 | 4-amino azobenzen |Lista coloranților azoici| Numărul CAS | Numărul de index | Numărul CE | Substanțe |1 | Nealocat Componentul 1: Nr. CAS: 118685-33-9C39H23ClCrN7O12S.2NaComponentul 2: C46H30CrN10O20S2.3Na | 611-070-00-2 | 405-665-4 | Un amestec de: disodiu (6-(4-anisidino)-3-sulfonato-2-(3,5-dinitro-2-oxidofenilazo)-1-naftolato)(1-(5-cloro-2-oxidofenilazo)-2-naftolato)cromat(1-); trisodiu bis(6-(4-anisidino)-3-sulfonato-2-(3,5-dinitro-2-oxidofenilazo)-1-naftolato)cromat(1-)" |--------------------------------------------------


title: Directiva 94/46/CE a Comisiei din 13 octombrie 1994 de modificare a Directivei 88/301/CEE și a Directivei 90/388 CEE în special cu privire la comunicațiile prin satelit

text:
               08/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               22

         31994L0046

               L 268/15

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 94/46/CE A COMISIEI

   din 13 octombrie 1994
   de modificare a Directivei 88/301/CEE și a Directivei 90/388 CEE în special cu privire la comunicațiile prin satelit
   COMISIA COMUNITĂȚII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 90 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Cartea verde privind o abordare comună în domeniul comunicațiilor prin satelit în Comunitatea Europeană, adoptată de Comisie în noiembrie 1990, a stabilit principalele modificări ale cadrului de reglementare necesare pentru exploatarea potențialului acestor mijloace de comunicații. Această Carte verde privind sateliții a reclamat, inter alia, liberalizarea totală a serviciilor prin satelit și a sectoarelor de echipamente, inclusiv eliminarea tuturor drepturilor speciale sau exclusive în acest domeniu supuse procedurilor de licențiere, precum și accesul liber și nerestricționat la capacitatea segmentului de spațiu.

               (2)

               Rezoluția Consiliului din 19 decembrie 1991 privind dezvoltarea pieței comune a serviciilor și echipamentelor de comunicații prin satelit (1) a venit în sprijinul poziției Comisiei exprimate în Cartea verde privind sateliții și a stabilit ca principale scopuri următoarele: armonizarea și liberalizarea pieței pentru stații de sol pentru comunicații prin satelit adecvate, inclusiv, când este cazul, eliminarea drepturilor speciale sau exclusive în acest domeniu, în special sub rezerva condițiilor necesare pentru îndeplinirea cerințelor esențiale.

               (3)

               Parlamentul European, în Rezoluția privind dezvoltarea pieței comune a serviciilor și echipamentelor de comunicații prin satelit (2), solicită Comisiei adoptarea legislației necesare în vederea creării cadrului necesar pentru a permite îndepărtarea restricțiilor existente și dezvoltarea unor activități noi în domeniul comunicațiilor prin satelit, accentuând nevoia armonizării și a liberalizării piețelor serviciilor prin satelit și a echipamentelor corespunzătoare.

               (4)

               Câteva state membre au deschis deja concurenței anumite servicii de comunicații prin satelit și au introdus sisteme de licențe. Cu toate acestea, acordarea licențelor în anumite state membre nu se bazează încă pe criterii obiective, proporționale și nediscriminatorii sau, în cazul operatorilor care concurează cu organizațiile de telecomunicații, este supusă unor restricții tehnice cum ar fi interzicerea conectării echipamentelor lor la rețea cu centrale de comutare operată de organizațiile de telecomunicații. Alte state membre mențin drepturi exclusive acordate întreprinderilor publice naționale.

               (5)

               Directiva 88/301/CEE a Comisiei din 16 mai 1988 cu privire la concurența pe piața echipamentelor terminale de telecomunicații (3), astfel cum a fost modificată prin Acordul privind Spațiul Economic European, prevede eliminarea drepturilor speciale sau exclusive în ceea ce privește importul, comercializarea, conectarea, punerea în funcțiune și întreținerea echipamentelor terminale de telecomunicații. Această directivă nu se referă la toate tipurile de echipamente pentru stații de sol pentru comunicații prin satelit.

               (6)

               În hotărârea pronunțată în cazul C-202/88, Franța împotriva Comisiei
                   (4), Curtea de Justiție a Comunităților Europene a confirmat valabilitatea Directivei 88/301/CEE a Comisiei la 19 martie 1991. Cu toate acestea, în ceea ce privește drepturile speciale, directiva a fost declarată nulă pe motiv că nici dispozițiile directivei, nici preambulul nu specifică concret tipul de drepturi la care se face referire și măsura în care existența acestor drepturi contravine diferitelor dispoziții din tratat. În ceea ce priveste importul, comercializarea, conectarea, punerea în funcțiune și întreținerea echipamentelor de telecomunicații, drepturile speciale sunt de fapt drepturile acordate de un stat membru unui număr limitat de întreprinderi, prin orice instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, care, pe un teritoriu geografic dat:

                           —

                           limitează la două sau mai multe numărul acestor întreprinderi, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                           —

                           desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, câteva întreprinderi concurente sau

                           —

                           conferă uneia sau mai multor întreprinderi, în conformitate cu alte criterii decât cele menționate anterior, avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare care afectează în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi de a se angaja în oricare dintre activitățile menționate mai sus pe același teritoriu geografic în condiții în mod semnificativ echivalente.

                     Această definiție nu aduce atingere aplicării articolului 92 din Tratatul CE.

               (7)

               Existența drepturilor exclusive are ca efect restrângerea liberei circulații a acestor echipamente atât în ceea ce privește importul și comercializarea echipamentelor de telecomunicații (inclusiv echipamentele de satelit), deoarece anumite produse nu sunt comercializate, cât și în ceea ce privește conectarea, punerea în funcțiune sau întreținerea acestora, deoarece, având în vedere caracteristicile pieței și, în special, diversitatea și natura tehnică a produselor, un monopol nu are interes să furnizeze aceste servicii pentru produsele pe care nu le-a comercializat sau importat, nici să alinieze prețurile pe baza costurilor din moment ce nu există riscul concurenței din partea societăților nou intrate pe piață. Luând în considerare faptul că pe majoritatea piețelor de echipamente există de obicei o gamă largă de echipamente de telecomunicații și dezvoltarea probabilă a piețelor pe care există până în prezent un număr limitat de producători, orice drept special care limitează direct sau indirect – de exemplu, prin neprevederea unei proceduri de autorizare deschise și nediscriminatorii – numărul întreprinderilor autorizate să importe, să comercializeze, să conecteze, să pună în funcțiune și să întrețină aceste echipamente poate avea același efect ca acordarea drepturilor exclusive.
               Aceste drepturi exclusive sau speciale constituie măsuri cu efect echivalent celui al restricțiilor cantitative incompatibile cu articolul 30 din Tratatul CE. Nici una dintre caracteristicile stațiilor terestre de conectare prin satelit sau ale pieței petru comercializarea sau întreținerea stațiilor nu poate să justifice un regim juridic discriminatoriu față de regimul aplicat altor echipamente terminale de telecomunicații. Prin urmare, este necesară eliminarea tuturor drepturilor exclusive în vigoare în ceea ce privește importul, comercializarea, conectarea, punerea în funcțiune și întreținerea echipamentelor pentru stațiile de sol pentru comunicații prin satelit, precum și a drepturilor cu efecte comparabile, și anume toate drepturile speciale cu excepția acelora care constau în avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare conferite uneia sau mai multor întreprinderi și care afectează doar capacitatea altor întreprinderi de a se angaja în oricare dintre activitățile menționate mai sus, pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente.

               (8)

               Echipamentele pentru stațiile de sol pentru comunicații prin satelit trebuie să satisfacă cerințele esențiale armonizate de Directiva 93/97/CEE a Consiliului (5) cu referire specială la utilizarea eficientă a frecvențelor. Va fi posibilă supravegherea aplicării acestor cerințe esențiale parțial prin acordarea licențelor pentru furnizarea serviciilor în cauză. Alinierea la cerințele esențiale se va realiza în principal prin adoptarea normelor tehnice comune și prin armonizarea condițiilor anexate licențelor. Cu toate acestea, chiar și în absența condițiilor armonizate, statele membre vor trebui să își adapteze normele. În ambele cazuri, statele membre trebuie, între timp, să se asigure că aplicarea acestor norme nu ridică bariere în calea comerțului.

               (9)

               Eliminarea drepturilor speciale sau exclusive cu privire la conectarea echipamentelor pentru stațiile de sol pentru comunicații prin satelit necesită recunoașterea dreptului de a conecta acest echipament la rețele comutate operate de organizațiile de telecomunicații astfel încât operatorii titulari ai unei licențe să își poată oferi serviciile publicului.

               (10)

               Directiva 90/388/CEE a Comisiei din 28 iunie 1990 cu privire la concurența pe piețele serviciilor de telecomunicații (6), astfel cum a fost modificată prin Acordul privind SEE, prevede eliminarea drepturilor speciale sau exclusive acordate de statele membre în legătură cu furnizarea serviciilor de telecomunicații. Cu toate acestea, directiva exclude serviciile de comunicații prin satelit din domeniul de aplicare al acesteia.

               (11)

               În cauzele conexate C-271/90, C-281/90 și C-289/90, Regatul Spaniei c. Comisiei
                   (7), Curtea de Justiție a Comunităților Europene a confirmat valabilitatea Directivei Comisiei din 17 noiembrie 1992. Cu toate acestea, în ceea ce privește drepturile speciale, directiva a fost declarată nulă pe motiv că nici dispozițiile directivei, nici preambulul acesteia nu precizează tipul de drepturi la care se referă și sub ce aspect existența acestor drepturi contravine diferitelor dispoziții din tratat. În consecință, aceste drepturi trebuie să fie definite în prezenta directivă. În ceea ce privește serviciile de telecomunicații, drepturile speciale sunt de fapt drepturi ce sunt acordate de un stat membru unui număr limitat de întreprinderi, prin orice instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, care, pe un teritoriu geografic dat:

                           —

                           limitează la două sau mai multe numărul acestor întreprinderi care sunt autorizate să furnizeze orice serviciu de acest gen, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                           —

                           desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, câteva întreprinderi concurente ca acelea care sunt autorizate să furnizeze orice serviciu de acest gen sau

                           —

                           conferă uneia sau mai multor întreprinderi, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare care afectează în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi de a furniza aceleași servicii de telecomunicații pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente.

                     Această definiție nu aduce atingere aplicării articolului 92 din Tratatul CE. În sectorul serviciilor de telecomunicații, aceste avantaje speciale, legale sau rezultate din măsuri de reglementare pot consta, printre altele, în dreptul de a face achiziții obligatorii de interes general, în derogări de la normele în vigoare în materie de urbanism sau în posibilitatea de a obține o autorizație fără a fi obligatorie trecerea prin procedura uzuală.

               (12)

               În cazul în care numărul întreprinderilor autorizate pentru furnizarea serviciilor de telecomunicații prin satelit este limitat de un stat membru prin drepturi speciale și, a fortiori, prin drepturi exclusive, acestea constituie restricții care pot fi incompatibile cu articolul 59 din tratat, ori de câte ori această limitare nu este justificată de cerințe esențiale, întrucât aceste drepturi împiedică alte întreprinderi să furnizeze (sau să obțină) serviciile respective la (sau de la) alte state membre. În cazul serviciilor prin rețeaua de satelit, aceste cerințe esențiale pot fi folosirea efectivă a spectrului de frecvență și evitarea interferenței dăunătoare între sistemele de telecomunicații prin satelit și alte sisteme tehnice terestre sau spațiale. În consecință, dacă echipamentul folosit pentru a oferi servicii satisface cerința esențială ce poate fi aplicată comunicațiilor prin satelit, nu se justifică un regim juridic diferit aplicat acestuia. Pe de altă parte, drepturile speciale ce constau doar în avantaje speciale legale sau rezultate din măsuri de reglementare nu împiedică, în principiu, intrarea pe piață a altor întreprinderi. Compatibilitatea acestor drepturi cu Tratatul CE trebuie, prin urmare, să fie evaluată de la caz la caz, ținându-se seama de impactul lor asupra libertății efective a altor entități de a furniza aceleași servicii de telecomunicații și posibilele lor justificări cu privire la activitatea în cauză.

               (13)

               Drepturile exclusive care există de obicei în domeniul comunicațiilor prin satelit erau în general acordate organizațiilor care se bucurau deja de o poziție dominantă în crearea rețelelor terestre sau unora dintre filialele acestora. Astfel de drepturi au efectul de a extinde poziția dominantă de care se bucurau aceste organizații și deci de a consolida această poziție. Drepturile exclusive acordate în domeniul comunicațiilor prin satelit sunt, prin urmare, incompatibile cu articolul 90 din Tratatul CE, coroborat cu articolul 86.

               (14)

               Aceste drepturi exclusive care limitează accesul pe piață au, de asemenea, efectul de a restrânge sau împiedica, în detrimentul utilizatorilor, folosirea comunicațiilor prin satelit ce pot fi oferite, împiedicând astfel progresul tehnic în acest sector. Datorită faptului că deciziile lor de investiții se bazează probabil pe drepturi exclusive, întreprinderile în cauză se găsesc adesea în postura de a lua decizia de a da prioritate tehnologiilor terestre, în timp ce societățile nou intrate pe piață ar putea utiliza tehnologia de comunicații prin satelit. Organizațiile de telecomunicații au preferat în general dezvoltarea legăturilor terestre prin fibră optică, iar comunicațiile prin satelit au fost folosite îndeosebi ca o soluție tehnică de ultimă instanță atunci când costul alternativelor terestre a fost prohibitiv sau în scopul difuzării de date și/sau programe de televiziune, mai degrabă decât să le folosească ca pe o tehnologie de difuzare complementară în sine. Prin urmare, drepturile exclusive implică o restricție asupra dezvoltării comunicațiilor prin satelit și acest lucru este incompatibil cu articolul 90 din tratat, coroborat cu articolul 86.

               (15)

               Cu toate acestea, acolo unde este implicată furnizarea de servicii prin satelit, procedurile de autorizare sau de declarare sunt justificate pentru a asigura îndeplinirea cerințelor esențiale, care fac obiectul principiului proporționalității. Autorizarea nu este justificată atunci când o simplă procedură de declarare ar fi suficientă pentru atingerea obiectivelor relevante. De exemplu, în cazul furnizării unui serviciu prin satelit care implică folosirea doar a unei stații de sol VSAT subordonate dintr-un stat membru, acesta din urmă nu trebuie să impună mai mult decât o procedură de declarare.

               (16)

               Articolul 90 alineatul (2) din tratat prevede exceptarea de la aplicarea articolului 86 în cazurile în care aplicarea acestuia din urmă ar împiedica realizarea, de drept și de fapt, a sarcinilor specifice atribuite organizațiilor de telecomunicații. În temeiul respectivei dispoziții, Directiva 90/388/CEE permite menținerea pe o perioadă de tranziție a drepturilor exclusive privind telefonia vocală.
               „Telefonia vocală” este definită la articolul 1 din Directiva 90/388/CEE ca exploatare comercială pentru public a transportului direct și a comutării vocale în timp real între terminalele de rețea comutată publică, permițând oricărui utilizator să folosească un echipament conectat la astfel de terminale de rețea pentru a comunica cu alt terminal. În cazul transportului și al comutării directe vocale prin rețelele de stații terestre de conectare prin satelit, această utilizare comercială în favoarea publicului larg poate avea loc doar când rețeaua de stații de sol pentru comunicații prin satelit este conectată la rețeaua publică comutată.
               În ceea ce privește celelalte servicii, altele decât telefonia vocală, nici un tratament special în temeiul articolului 90 alineatul (2) nu se justifică în special având în vedere contribuția nesemnificativă a unor astfel de servicii la cifra de afaceri a organizațiilor de telecomunicații.

               (17)

               Furnizarea serviciilor de comunicații prin rețeaua de satelit pentru transmiterea programelor de televiziune și radio reprezintă un serviciu de telecomunicații în sensul prezentei directive și intră astfel sub incidența dispozițiilor sale. În pofida eliminării anumitor drepturi speciale și exclusive cu privire la stațiile de sol pentru comunicații prin satelit de receptare neconectate la rețeaua publică a unui stat membru și eliminarea drepturilor speciale și exclusive cu privire la serviciile de comunicații prin satelit furnizate emițătorilor publici sau privați, conținutul serviciilor de difuzare prin satelit către emițători publici sau privați, conținutul serviciilor de difuzare prin satelit către public furnizat prin benzi de frecvență definite în Regulamentul radio pentru serviciile de difuzare prin satelit (SDS) și serviciile fixe prin satelit (SFS) continuă să fie reglementate de norme specifice adoptate de statele membre în conformitate cu dreptul comunitar și de aceea nu fac obiectul prezentei directive.

               (18)

               Prezenta directivă nu exclude adoptarea măsurilor în conformitate cu dreptul comunitar și obligațiile internaționale în vigoare în vederea asigurării resortisanților statelor membre unui tratament echivalent în țări terțe.

               (19)

               Oferirea de către operatorii de satelit a capacității segmentului de spațiu al sistemelor de comunicații prin satelit naționale, internaționale sau private către operatorii autorizați de rețele de stații de sol pentru comunicații prin satelit face încă obiectul, în unele state membre, al altor restricții de reglementare decât cele compatibile cu frecvența și cu măsurile de coordonare ale poziției impuse prin angajamentele internaționale ale statelor membre. Aceste restricții suplimentare contravin articolului 59, ceea ce implică faptul că astfel de operatori de satelit trebuie să aibă libertate deplină de furnizare a serviciilor lor în întreaga Comunitate, odată ce sunt autorizați într-un stat membru.

               (20)

               Testele pentru a stabili dacă stațiile de sol pentru comunicații prin satelit ale operatorilor titulari de licență, alții decât operatorii naționali, respectă specificațiile care reglementează accesul tehnic și operațional la sistemele interguvernamentale de comunicații prin satelit sunt, în majoritatea statelor membre, îndeplinite de semnatarul național al țării pe al cărei teritoriu funcționează stația.
               Aceste controale de conformitate sunt prin urmare realizate de furnizorii de servicii care sunt concurenți. Acest fapt este incompatibil cu dispozițiile tratatului, în special cu articolul 3 litera (g) și cu articolul 90, coroborat cu articolul 86. De aceea, statele membre trebuie să se asigure că aceste controale de conformitate pot fi îndeplinite direct între operatorul rețelei de stații de sol pentru comunicații prin satelit interesat și organizația interguvernamentală însăși, numai sub supravegherea autorităților de reglementare.

               (21)

               O mare parte din capacitatea segmentului de spațiu disponibil este oferită de către organizațiile internaționale de comunicații prin satelit. Tarifele de utilizare a acestei capacități sunt încă mari în multe state membre deoarece această capacitate nu poate fi dobândită decât de la semnatar pentru statul membru în cauză. O astfel de exclusivitate permisă de unele statele membre duce la divizarea pieței comune în detrimentul consumatorilor care solicită capacitate. În rezoluția din 19 decembrie 1991, Consiliul a cerut statelor membre să îmbunătățească accesul la segmentul de spațiu al organizațiilor interguvernamentale. În ceea ce privește stabilirea și utilizarea de sisteme separate, măsura restrictivă luată în conformitate cu convențiile internaționale semnate de statele membre ar putea avea efecte incompatibile cu dreptul comunitar, limitând oferta în detrimentul consumatorului în conformitate cu articolul 86 litera (b). În cadrul organizațiilor internaționale de comunicații prin satelit, revizuirile dispozițiilor instrumentelor constitutive relevante sunt în curs de desfășurare, inter alia, cu privire la accesul îmbunătățit și la stabilirea și utilizarea de sisteme separate. Pentru a permite Comisiei să își exercite sarcina de supraveghere atribuită de Tratatul CE, instrumentele trebuie să permită statelor membre să își îndeplinească obligațiile de cooperare consacrate la articolul 5 alineatul (1), coroborat cu articolul 234 alineatul (2) din tratat.

               (22)

               Pentru evaluarea măsurilor prezentei directive, Comisia, în contextul realizării obiectivelor fundamentale din tratat menționate la articolul 2, inclusiv cel al consolidării coeziunii economice și sociale, prevăzut la articolul 130A, va ține seama și de situația acelor state membre în care rețeaua de sol nu este încă suficient dezvoltată și care ar putea justifica amânarea pentru aceste state membre în ceea ce privește serviciile prin satelit și, în măsura în care este necesar, a datei de aplicare efectivă a dispozițiilor prezentei directive până la 1 ianuarie 1996,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă modifică Directiva 88/301/CEE după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la prima liniuță, ultima teză se înlocuiește cu următoarea:
                           „Echipamentul terminal înseamnă de asemenea echipament pentru stațiile de sol pentru comunicații prin satelit.”;

                           (b)

                           după a doua liniuță se adaugă următoarele liniuțe:

                                       —

                                       „drepturile speciale înseamnă drepturile acordate de un stat membru unui număr limitat de întreprinderi, prin orice instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, care, pe un anumit teritoriu geografic:

                                                   —

                                                   limitează la două sau mai multe numărul acestor întreprinderi, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                                                   —

                                                   desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, câteva intreprinderi concurente sau

                                                   —

                                                   conferă oricărei întreprinderi sau oricăror întreprinderi, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, orice avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare care afectează în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi să importe, să comercializeze, să conecteze, să pună în funcțiune și/sau să întrețină echipamentele terminale de telecomunicații pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente;

                                       —

                                       «echipament pentru stația de sol pentru comunicații prin satelit» este echipamentul care se poate folosi doar pentru emisie («numai emisie»), pentru emisie și recepție («emisie-recepție») sau doar pentru recepție («numai recepție») a semnalelor de radiocomunicații prin intermediul sateliților sau al altor sisteme spațiale.”

               2.

               La articolul 2, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Statele membre care au acordat întreprinderilor drepturi speciale sau exclusive trebuie să asigure retragerea drepturilor exclusive, precum și a acelor drepturi speciale care:

                           (a)

                           limitează la două sau mai multe numărul întreprinderilor în sensul articolului 1 în conformitate cu alte criterii decît criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                           (b)

                           desemnează, în conformitate cu alte criterii decât criteriile menționate anterior, mai multe întreprinderi concurente în sensul articolului 1.”

               3.

               La articolul 3, prima liniuță se înlocuiește cu următorul text:

                           —

                           „în cazul echipamentului stației de sol pentru comunicații prin satelit, refuză să permită conectarea acestui echipament la rețeaua de telecomunicații publice și/sau punerea în funcțiune atunci când acesta nu satisface reglementările tehnice comune relevante adoptate în temeiul Directivei 93/97/CEE a Consiliului (8) sau, în absența acestor reglementări, cerințele esențiale stabilite la articolul 4 din prezenta directivă. În absența normelor tehnice comune sau a condițiilor de reglementare armonizate, normele naționale trebuie să fie proporționale cu aceste cerințe esențiale și trebuie aduse la cunoștința Comisiei în temeiul Directivei 83/189/CEE, în masura în care aceasta prevede acest lucru;

                           —

                           în cazul altui echipament terminal, refuză să permită racordarea acestui echipament la rețeaua publică de telecomunicații dacă nu se îndeplinesc reglementările tehnice comune relevante adoptate în temeiul Directivei 91/263/CEE a Consiliului (9) sau, în absența acestora, cerințele esențiale stabilite la articolul 4 din prezenta directivă.

         Articolul 2
   Directiva 90/388/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se modifică după cum urmează:

                                       (i)

                                       a doua liniuță se înlocuiește cu următoarele:

                                                   —

                                                   „«drepturile exclusive» înseamnă acele drepturi care sunt acordate de un stat membru unei întreprinderi prin orice instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, rezervându-i dreptul de a furniza servicii de telecomunicații sau de a efectua o activitate pe un teritoriu geografic dat”;

                                       (ii)

                                       următorul text este inserat ca a treia liniuță:

                                                   —

                                                   „drepturile speciale înseamnă drepturile acordate de un stat membru unui număr limitat de întreprinderi, prin orice instrument legislativ, de reglementare sau administrativ, care, pe un teritoriu geografic dat:

                                                               —

                                                               limitează la două sau mai multe numărul unor astfel de întreprinderi autorizate să furnizeze un serviciu sau să efectueze o activitate, altfel decât în conformitate cu criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                                                               —

                                                               desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, câteva întreprinderi concurente ca fiind autorizate să furnizeze un serviciu sau să efectueze o activitate sau

                                                               —

                                                               conferă uneia sau mai multor întreprinderi, în conformitate cu alte criterii, orice avantaje legale sau rezultate din măsuri de reglementare care afectează în mod semnificativ capacitatea oricărei alte întreprinderi de a furniza același serviciu de telecomunicații sau de a întreprinde aceeași activitate pe același teritoriu geografic și în condiții în mod semnificativ echivalente”;

                                       (iii)

                                       a patra liniuță se înlocuiește cu următoarele:

                                                   —

                                                   „«serviciile de telecomunicații» înseamnă serviciile a căror furnizare constă în întregime sau parțial în difuzarea și dirijarea semnalelor pe rețeaua de telecomunicații publice prin intermediul proceselor de telecomunicații, cu excepția transmisiei programelor de radio și de televiziune către public și a serviciilor de satelit”;

                                       (iv)

                                       următoarele liniuțe se inserează după a patra liniuță:

                                                   —

                                                   „rețeaua de stații de sol pentru comunicații prin satelit înseamnă o configurare de două sau mai multe stații terestre care interacționează prin intermediul satelitului;

                                                   —

                                                   «serviciile de rețele de comunicații prin satelit» înseamnă stabilirea și punerea în funcțiune a rețelelor de stații terestre de comunicații prin satelit; aceste servicii constau, cel puțin, în stabilirea, prin stații de sol pentru comunicații prin satelit, a radiocomunicațiilor cu segmentul de spațiu («uplinks») și în stabilirea de radiocomunicații între segmentul de spațiu și stațiile de sol pentru comunicații prin satelit («downlinks»);

                                                   —

                                                   «serviciile de comunicații prin satelit» înseamnă serviciile a căror furnizare implică folosirea, total sau parțial, a serviciilor prin rețeaua de satelit;

                                                   —

                                                   «serviciile prin satelit» înseamnă furnizarea serviciilor de comunicare prin satelit și/sau furnizarea de servicii prin rețeaua de satelit”;

                                       (v)

                                       la a șasea liniuță, a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
                                       „Acele motive sunt securitatea funcționării rețelei, menținerea integrității rețelei și, în cazuri justificate, interoperabilitatea serviciilor, protecția datelor, și, în cazul serviciilor prin rețeaua de satelit, folosirea eficientă a spectrului de frecvență și evitarea interferenței perturbatoare între sistemele tehnice de telecomunicații prin satelit și alte sisteme tehnice terestre sau spațiale”;

                           (b)

                           alineatul (2) se înlocuiește cu următoarele:

                                       „(2)

                                       Prezenta directivă nu se aplică serviciilor de telex sau radiocomunicațiilor mobile de sol.”

               2.

               Articolul 2 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           primul alineat se înlocuiește cu următorul:
                           „Fără să aducă atingere articolului 1 alineatul (2), statele membre trebuie să abroge toate acele măsuri care acordă:

                                       (a)

                                       drepturi exclusive pentru furnizarea serviciilor de telecomunicații, altele decât telefonia vocală și

                                       (b)

                                       drepturi speciale care limitează la două sau mai multe numărul întreprinderilor autorizate să furnizeze astfel de servicii de telecomunicații, în conformitate cu alte criterii decât criteriile obiective, proporționale și nediscriminatorii sau

                                       (c)

                                       drepturi speciale care desemnează, altfel decât în conformitate cu aceste criterii, câteva întreprinderi concurente să furnizeze astfel de servicii de telecomunicații.

                                 Statele membre trebuie să ia măsurile necesare care să asigure că orice operator este îndreptățit să furnizeze astfel de servicii de telecomunicații, altele decât telefonia vocală.”;

                           (b)

                           se adaugă următoarele paragrafe:
                           „Statele membre trebuie să comunice criteriile pe baza cărora se acordă autorizațiile împreună cu condițiile anexate acestor autorizații și procedurilor de declarare pentru funcționarea stațiilor de emisie de sol.
                           Statele membre continuă să informeze Comisia despre orice plan de introducere de noi proceduri de autorizare sau de schimbare a procedurilor în vigoare.”

               3.

               Articolul 6 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           următoarele paragrafe se adaugă după al doilea paragraf:
                           „Statele membre trebuie să asigure ca orice taxe impuse furnizorilor de servicii ca parte a procedurilor de autorizare să aibă la bază criterii obiective, transparente și nediscriminatorii.
                           Taxele, criteriile pe care se bazează acestea și alte schimbări se publică în mod corespunzător și suficient de detaliat, astfel încât să permită cu ușurință accesul la informații.
                           Comisiei îi este comunicată de către statele membre în termen de cel mult nouă luni de la publicarea prezentei directive și, ulterior, ori de câte ori apar schimbări, modalitatea în care informațiile sunt puse la dispoziție. Comisia publică periodic referințe privind aceste comunicări.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul paragraf:
                           „Statele membre se asigură că orice interdicție de reglementare sau restricții privind oferta de capacitate a segmentului de spațiu către orice operator al unei rețele de stații de sol pentru comunicații prin satelit autorizate sunt eliminate și autorizează pe teritoriul lor orice furnizor de segment de spațiu să verifice dacă rețeaua de stații de sol pentru comunicații prin satelit pentru a fi utilizată în legătură cu segmentul de spațiu al furnizorului în cauză se conformează condițiilor publicate pentru accesarea capacității segmentului de spațiu al acestuia.”

         Articolul 3
   Statele membre care sunt semnatare ale convențiilor internaționale de constituire a organizațiilor internaționale Intelsat, Inmarsat, Eutelsat și Intersputnik în scopul funcționării sateliților comunică Comisiei, la cererea acesteia, informațiile pe care le dețin privind orice măsură care ar putea aduce atingere respectării regulilor de concurență din Tratatul CE sau ar afecta obiectivele prezentei directive sau ale directivelor Consiliului privind telecomunicațiile.
   Articolul 4
   Statele membre furnizează Comisiei, în termen de cel târziu nouă luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive, informațiile care îi permit Comisiei să confirme că articolele 1 și 2 au fost respectate.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 octombrie 1994.

            Pentru Comisie

         Karel VAN MIERT

            Membru al Comisiei

      (1)  JO C 8, 14.1.1992, p. 1.

      (2)  JO C 42, 15.2.1993, p. 30.

      (3)  JO L 131, 27.5.1988, p. 73.

      (4)  Culegere 1991, p. I-1223.

      (5)  JO L 290, 24.11.1993, p. 1.

      (6)  JO L 192, 24.7.1990, p. 10.

      (7)  Culegere 1992, p. I-5833.

      (8)  JO L 290, 24.11.1993, p. 1.

      (9)  JO L 128, 23.5.1991, p. 1.”