title: Directiva 93/25/CEE a Consiliului din 1 iunie 1993 privind anchetele statistice care trebuie efectuate în domeniul producției de ovine și caprine

text:
               03/Volumul 12

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               293

         31993L0025

               L 149/10

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 93/25/CEE A CONSILIULUI

   din 1 iunie 1993
   privind anchetele statistice care trebuie efectuate în domeniul producției de ovine și caprine
   CONSILIUL COMUNITĂȚII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   întrucât Directiva 82/177/CEE a Consiliului din 22 martie 1982 privind anchetele statistice care trebuie efectuate de statele membre asupra efectivelor de ovine și caprine (3) a fost modificată de mai multe ori; întrucât, cu ocazia unor noi modificări, se impune, pentru o mai mare claritate, reformularea dispozițiilor acestei directive;
   întrucât trebuie să se dispună ca statele membre ale căror efective de caprine reprezintă numai un procent scăzut din efectivul total al Comunității să reducă numărul de anchete care trebuie efectuate;
   întrucât este important să se urmărească evoluția structurii exploatațiilor agricole din statele membre;
   întrucât, în scopul asigurării unei gestionări corespunzătoare a politicii agricole comune, în special în ceea ce privește piața cărnii de ovine și caprine, Comisia solicită furnizarea cu regularitate a datelor cu privire la evoluția efectivului și a producției de carne de ovine și caprine;
   întrucât, deși colectarea și procesarea datelor, precum și organizarea unei anchete la nivel național trebuie să se încadreze în continuare în sfera de competență a serviciilor de statistică ale statelor membre, Comisia trebuie să asigure coordonarea și armonizarea informațiilor statistice la nivel european și să prevadă metodologii armonizate, necesare în vederea gestionării politicilor comunitare;
   întrucât, pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive, este necesară o strânsă cooperare între statele membre și Comisie, iar aceasta trebuie efectuată, în special, prin intermediul Comitetului pentru statistică agricolă înființat prin Decizia 72/279/CEE (4),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   SECȚIUNEA I
   ANCHETE PRIVIND EFECTIVELE
   A.   La nivel național
   Frecvență – domeniul anchetei
   Articolul 1
   (1)   Statele membre efectuează o anchetă statistică asupra efectivului de ovine aflate pe teritoriul lor în fiecare an, într-una din primele zile ale lunii decembrie.
   (2)   Statele membre efectuează o anchetă statistică asupra efectivului de caprine, separat sau sub forma unei anchete comune, atât pentru efectivul de ovine, cât și pentru cel de caprine:

               (a)

               în fiecare an, într-una din primele zile ale lunii decembrie, dacă efectivul de caprine depășește 500 000 de capete;

               (b)

               cel puțin o dată la fiecare cinci ani, dacă efectivul de caprine nu depășește 500 000 de capete.

         (3)   Statele membre pot să fie autorizate, la cerere, să folosească surse administrative în locul anchetelor statistice prevăzute în alineatele (1) și (2).
   (4)   Referitor la cererile prevăzute în alineatul (3), Comisia hotărăște în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Articolul 2
   (1)   În înțelesul prezentei directive, „ovine” reprezintă animalele domestice din specia Ovis, iar „caprine” reprezintă animalele domestice din specia Capra.
   (2)   Anchetele menționate în articolul 1 se referă la toate ovinele și caprinele aflate în exploatații agricole, definite în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20. Aceste anchete trebuie să aibă în vedere un număr suficient de exploatații care să reprezinte cel puțin 95 % din întregul efectiv, așa cum s-a stabilit în ultima anchetă cu privire la structura exploatațiilor agricole.
   (3)   În măsura posibilului, statele membre completează rezultatele anchetelor prevăzute în alineatul (2) printr-o estimare a efectivului de ovine și caprine care nu fac obiectul acestor anchete.
   Defalcarea pe categorii
   Articolul 3
   (1)   Anchetele prevăzute în articolul 1 se efectuează astfel încât să asigure o defalcare a efectivelor de ovine și caprine, cel puțin în următoarele categorii:

               A.

               Ovine, total:

                           A.1.

                           Oi fătătoare și miori montate:

                                       A.1.1.

                                       oi fătătoare pentru lapte și miori montate pentru lapte;

                                       A.1.2.

                                       alte oi fătătoare și mioare montate;

                           A.2.

                           alte ovine.

               B.

               Caprine, total:

                           B.1.

                           capre care au fătat deja și capre montate:

                                       B.1.1.

                                       capre care au fătat deja;

                                       B.1.2.

                                       capre montate pentru prima dată;

                           B.2.

                           alte caprine.

         (2)   Categoriile prezentate în alineatul (1) pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   (3)   Categoriile sunt definite în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Exactitatea
   Articolul 4
   (1)   Anchetele prevăzute în articolul 1 sunt efectuate sub forma unor anchete exhaustive sau pe baza unor eșantioane reprezentative.
   (2)   În ceea ce privește rezultatele anchetelor prevăzute în articolul 2 alineatul (2), erorile de eșantionare nu trebuie să depășească, pentru fiecare dintre statele membre, 2 % (interval de încredere de 68 %) din numărul total de ovine și din numărul total de caprine sau un număr absolut care trebuie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   (3)   Pe lângă cadrul de testare și estimările suplimentare prezentate în articolul 2 alineatul (3), statele membre iau toate măsurile pe care le consideră corespunzătoare pentru asigurarea calității rezultatelor anchetelor.
   Termen de transmitere
   Articolul 5
   (1)   Statele membre transmit Comisiei rezultatele provizorii ale anchetelor și estimărilor suplimentare cel târziu până la 1 martie după luna de referință pentru datele prevăzute în articolul 3 alineatul (1).
   (2)   Statele membre transmit Comisiei rezultatele anchetelor și estimărilor suplimentare în conformitate cu articolul 4 alineatul (2), înainte de data de 1 aprilie după luna de referință.
   Derogări
   Articolul 6
   (1)   Prin derogare de la articolul 3 alineatul (1):

               (a)

               subdiviziunile din categoria A.1 sunt opționale pentru statele membre al căror efectiv de ovine, la data efectuării anchetei, numără mai puțin de 2 500 000 de capete;

               (b)

               subdiviziunile din categoria B.1 sunt opționale pentru statele membre în care efectivul de caprine, la data anchetei, numără mai puțin de 500 000 de capete;

               (c)

               statele membre prevăzute în articolul 1 alineatul (2) litera (b) estimează numărul total din categoria B, fără subdiviziuni, pentru fiecare din anii care nu fac obiectul anchetei;

               (d)

               statele membre pentru care efectivul din categoria A.1.1 reprezintă mai puțin de 1 % din categoria A.1 sunt autorizate să estimeze sau să deducă cifra din alte surse.

         (2)   Prin derogare de la articolele 1 și 5, Danemarca și Țārile de jos sunt autorizate să estimeze efectivele de ovine și caprine, iar Regatul Unit este autorizat să estimeze efectivele de caprine, deținute în decembrie, pe baza efectivelor înregistrate în timpul recensământului agricol anual efectuat în perioada mai/iunie a aceluiași an. Acestea înaintează Comisiei rezultatele prevăzute în articolul 5 alineatul (1) înainte de 1 martie și rezultatele prevăzute în articolul 5 alineatul (2) înainte de 15 septembrie din anul următor anului de referință.
   B.   La nivel regional
   Subdiviziuni teritoriale
   Articolul 7
   (1)   Rezultatele finale ale anchetei sunt stabilite pentru fiecare dintre subdiviziunile teritoriale, după cum sunt definite, în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   (2)   Subdiviziunile teritoriale prevăzute în alineatul (1) pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Termen de transmitere
   Articolul 8
   Statele membre informează Comisia cu privire la datele prevăzute în articolul 7 înainte de 15 mai în anul următor lunii de referință.
   Derogări
   Articolul 9
   Prin derogare de la articolul 8:

               (a)

               Țārile de jos sunt este autorizate să comunice numărul de ovine pe „provincie” în cazul efectivelor care fac obiectul recensământului agricol efectuat în luna mai a anului de referință, înainte de 15 septembrie a aceluiași an;

               (b)

               statele membre prevăzute în articolul 1 alineatul (2) litera (b) sunt scutite de obligația de a anunța defalcarea regională a efectivului de caprine.

         C.   Defalcarea în funcție de mărimea efectivelor
   Categorii de mărime
   Articolul 10
   (1)   În anii impari, statele membre furnizează o defalcare a rezultatelor finale ale anchetelor la nivel național privind efectivul din luna decembrie, în funcție de categoriile de mărime, după cum sunt definite în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   (2)   În conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20, Comisia poate autoriza statele membre care au solicitat acest lucru să aplice defalcarea prevăzută la alineatul (1) în funcție de categoriile de mărime, pentru rezultatele finale din anii pari.
   (3)   Categoriile de mărime a efectivelor prevăzute în alineatul (1) pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Termen de transmitere
   Articolul 11
   Statele membre informează Comisia cu privire la datele prevăzute în articolul 10 alineatul (1) înainte de 15 mai a anului următor lunii de referință.
   Derogări
   Articolul 12
   Prin derogare de la articolul 11, Danemarca și Olanda sunt autorizate să comunice datele referitoare la structura efectivelor de ovine și caprine, iar Regatul Unit este autorizat să comunice datele referitoare la turmele de caprine corespunzătoare efectivului care face obiectul prezentului recensământ agricol efectuat în perioada mai/iunie a anului de referință, înainte de 15 mai a anului următor.
   SECȚIUNEA II
   STATISTICA SACRIFICĂRILOR
   Articolul 13
   (1)   Statele membre elaborează statistici lunare referitoare la numărul și greutatea carcasei de ovine și caprine sacrificate în abatoarele aflate pe teritoriile lor și a căror carne este considerată potrivită pentru consumul uman.
   Dacă este necesar, statele membre mai pot suplimenta estimări ale sacrificărilor, neincluse în rapoarte, astfel încât statisticile să includă toate sacrificările care au avut loc în abatoarele de pe teritoriile lor.
   (2)   Statisticile prevăzute în alineatul (1) se elaborează pentru următoarele categorii:

               A.

               Ovine, total:

                           A.1.

                           din care: miei;

               B.

               Caprine, total.

         (3)   Greutatea carcasei prevăzută în alineatul (1) și categoriile prevăzute în alineatul (2) se definesc în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Termen de transmitere
   Articolul 14
   Statele membre înaintează Comisiei rezultatele statisticii prevăzute în articolul 13 alineatul (1) în termen de două luni după luna de referință.
   SECȚIUNEA III
   ESTIMAREA PRODUCȚIEI
   Articolul 15
   (1)   Statele membre stabilesc, pe baza rezultatelor anchetelor și a altor informații disponibile, estimări privind oferta de ovine și caprine pentru fiecare semestru calendaristic.
   Această ofertă este exprimată în producția indigenă brută, care include toate ovinele și caprinele sacrificate, plus balanța comercială intracomunitară și cea externă de ovine și caprine vii.
   (2)   Definiția ofertei prevăzute în alineatul (1) poate fi modificată în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 20.
   Termen de transmitere
   Articolul 16
   Statele membre înaintează Comisiei estimările prevăzute în articolul 15 alineatul (1) înainte de 1 martie după anchetă, pentru cele două semestre ale anului în curs.
   SECȚIUNEA IV
   DISPOZIȚII GENERALE
   Articolul 17
   Statele membre înaintează Comisiei datele prevăzute în articolele 5, 6, 8, 9, 11, 12, 14 și 16 cu respectarea Regulamentului (Euratom, CEE) nr. 1588/90 al Consiliului din 11 iunie 1990 privind transmiterea de date statistice confidențiale Oficiului Statistic al Comunităților Europene (5).
   Articolul 18
   Comisia examinează, cu consultarea statelor membre:

               (a)

               rezultatele primite;

               (b)

               problemele tehnice care apar, în special în ceea ce privește pregătirea și efectuarea anchetelor și a estimărilor;

               (c)

               fiabilitatea rezultatelor anchetelor și estimărilor.

         Articolul 19
   Statele membre informează Comisia asupra oricărei modificări metodologice sau a altei modificări care ar influența considerabil rezultatele statistice. Această informare trebuie efectuată în termen de cel mult trei luni după ce modificarea în cauză intră în vigoare. Comisia informează celelalte state membre cu privire la această informare prin grupele de lucru corespunzătoare.
   Articolul 20
   (1)   În cazul în care se face referire la procedura definită în acest articol, Comitetul permanent pentru statistică agricolă, denumit în continuare „comitetul”, este sesizat de către președinte, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei trimite comitetului un proiect cu privire la măsurile ce urmează să fie luate. Comitetul își dă avizul cu privire la proiect într-un termen pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența problemei. Avizul este emis cu o majoritate de 54 de voturi, voturile reprezentanților statelor membre fiind ponderate în conformitate cu prevederile articolului 148 alineatul (2) din tratat. Președintele nu are drept de vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile vizate dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.

                           (b)

                           Dacă măsurile vizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau dacă nu este emis nici un aviz, Comisia trimite imediat Consiliului o propunere cu privire la măsurile ce urmează să fie luate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
                           Dacă la expirarea termenului de trei luni de la data sesizării Consiliului, acesta nu a luat o decizie, măsurile propuse sunt adoptate de către Comisie.

         Articolul 21
   (1)   Directiva 82/177/CEE se abrogă începând cu 1 ianuarie 1994.
   (2)   Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă.
   Articolul 22
   Statele membre iau măsurile necesare pentru intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative pentru a se conforma dispozițiilor prezentei directive cel târziu la 1 ianuarie 1994.
   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 23
   (1)   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 1 iunie 1993.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. ANDERSEN

      (1)  JO C 18, 23.1.1993, p. 15.

      (2)  JO C 115, 26.4.1993.

      (3)  JO L 81, 27.3.1982, p. 35. Directivă modificată ultima dată de Regulamentul (CEE) nr. 1057/91 (JO L 107, 27.4.1991, p. 11).

      (4)  JO L 179, 7.8.1972, p. 1.

      (5)  JO L 151, 15.6.1990, p. 1.


title: Directiva Consiliului din 24 iulie 1973 privind măsuri pentru atenuarea efectelor provocate de dificultățile în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere

text:
Anunţ juridic important

|

31973L0238

Official Journal L 228 , 16/08/1973 P. 0001 - 0002 Finnish special edition: Chapter 12 Volume 1 P. 0061  Greek special edition: Chapter 10 Volume 1 P. 0053  Swedish special edition: Chapter 12 Volume 1 P. 0061  Spanish special edition: Chapter 12 Volume 1 P. 0180  Portuguese special edition Chapter 12 Volume 1 P. 0180  Ediţie specială în limba cehă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba estonă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba letonă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba malteză Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba polonă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 12 Volume 01 P. 36  - 37

		19730724Directiva Consiliuluidin 24 iulie 1973privind măsuri pentru atenuarea efectelor provocate de dificultățile în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere(73/238/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 103,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Adunării parlamentare,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social,întrucât realizarea unei politici energetice comune este unul dintre obiectivele pe care și le-au stabilit Comunitățile;întrucât țițeiul și produsele petroliere sunt de o importanță tot mai mare în aprovizionarea Comunității cu resurse de energie; întrucât orice dificultate, chiar temporară, având ca efect o reducere considerabilă a rezervelor de astfel de produse poate provoca tulburări serioase în activitatea economică a Comunității; întrucât Comunitatea trebuie, de aceea, să se afle în poziția de a compensa sau măcar de a diminua orice efect dăunător ce poate apărea în asemenea cazuri;întrucât trebuie prevăzute în avans proceduri și instrumente corespunzătoare care să asigure aplicarea rapidă a măsurilor pentru atenuarea efectelor provocate de dificultățile în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere;întrucât toate statele membre trebuie, prin urmare, să aibă competențele necesare pentru a lua, dacă este necesar, măsurile corespunzătoare, fără întârziere și în conformitate cu tratatul, în special articolul 103;întrucât este necesar ca aceste competențe să fie armonizate într-o anumită măsură pentru a facilita coordonarea măsurilor interne în cadrul consultărilor la nivel comunitar;întrucât este de dorit crearea imediată a unui organism consultativ care să faciliteze coordonarea măsurilor concrete adoptate sau preconizate de statele membre în acest domeniu;întrucât este necesar ca fiecare stat membru să întocmească un plan care să poată fi aplicat în cazul dificultăților apărute în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Statele membre adoptă toate dispozițiile necesare pentru a conferi autorităților competente competențele care să le permită, în cazul dificultăților apărute în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere, care ar putea reduce semnificativ furnizarea acestor produse și ar putea provoca perturbații serioase:- să utilizeze o parte din rezervele de securitate stabilite prin Directiva Consiliului din 20 decembrie 1968 [1] privind obligația statelor membre ale CEE să mențină stocuri minime de țiței și/sau produse petroliere, pe care să le distribuie consumatorilor;- să impună restricții generale sau precise asupra consumului, în funcție de deficitul în aprovizionare estimat, inclusiv prin furnizarea cu prioritate de produse petroliere anumitor categorii de consumatori;- să reglementeze prețurile pentru a preveni o creștere anormală a prețurilor.Articolul 2(1) Statele membre desemnează organismele responsabile pentru aplicarea măsurilor ce trebuie adoptate în aplicarea competențelor prevăzute la articolul 1.(2) Statele membre pregătesc planuri de intervenție care să poată fi aplicate în cazul apariției de dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere.Articolul 3(1) Dacă apar dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere a Comunității sau a unuia dintre statele membre, Comisia convoacă, cât mai curând posibil, sub președinția sa și la cererea unuia dintre statele membre sau din proprie inițiativă, un grup de delegați din statele membre, a cărui componență se va stabili nominal în avans.(2) Acest grup întreprinde consultările necesare pentru a asigura coordonarea măsurilor adoptate sau preconizate, în temeiul competențelor menționate la articolul 1.Articolul 4(1) Comisia este informată de statele membre cu privire la dispozițiile care răspund obligațiilor ce rezultă din aplicarea articolului 1 din prezenta directivă.(2) Comisia este informată de statele membre cu privire la componența și mandatul organismelor naționale menționate la articolul 2 alineatul (1), în vederea aplicării măsurilor ce trebuie luate.Articolul 5Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 30 iunie 1974.Articolul 6Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 24 iulie 1973.Pentru ConsiliuPreședinteleI. Nørgaard[1] JO L 308, 23.12.1868, p. 14.--------------------------------------------------


title: Directiva 2008/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de modificare a Directivei 2005/68/CE privind reasigurarea, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               20.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 81/71

      DIRECTIVA 2008/37/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2008
   de modificare a Directivei 2005/68/CE privind reasigurarea, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2) și articolul 55,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2005/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) prevede ca anumite măsuri să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (2)

               Decizia 1999/468/CE a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE, care a introdus procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor care au un domeniu de aplicare general și care sunt destinate să modifice unele elemente neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, inclusiv prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin completarea actului, respectiv prin adăugarea unor noi elemente neesențiale.

               (3)

               În conformitate cu declarația Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei (5) cu privire la Decizia 2006/512/CE, pentru ca procedura de reglementare cu control să se aplice actelor adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat care sunt deja în vigoare, actele respective trebuie să fie adaptate în conformitate cu procedurile aplicabile.

               (4)

               Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 2005/68/CE, pentru a ține seama de evoluțiile tehnice din sectorul de asigurări sau de pe piețele financiare, și pentru a asigura aplicarea uniformă a respectivei directive. În special, respectivele măsuri sunt destinate să extindă lista formelor juridice, să clarifice sau să adapteze elementele care constituie marja de solvabilitate, să crească cuantumul primelor sau al despăgubirilor utilizat pentru calcularea marjei de solvabilitate pentru anumite activități de reasigurare sau categorii de contracte, să modifice fondul de garantare minim și să clarifice definițiile. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivei 2005/68/CE, printre altele prin completarea acesteia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (5)

               Prin urmare, Directiva 2005/68/CE ar trebui să fie modificată în consecință.

               (6)

               Deoarece modificările aduse Directivei 2005/68/CE sunt de natură tehnică și se referă numai la procedura comitetului, acestea nu trebuie să fie transpuse de către statele membre. Prin urmare, nu este necesar să se prevadă dispoziții în acest sens,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări
   Directiva 2005/68/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 55 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.”;

                           (b)

                           alineatul (3) se elimină.

               2.

               La articolul 56, teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
               „Următoarele măsuri de punere în aplicare, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, printre altele prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 55 alineatul (2):”.

         Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. LENARČIČ

      (1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 45.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 10 iulie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 3 martie 2008.

      (3)  JO L 323, 9.12.2005, p. 1. Directivă modificată prin Directiva 2007/44/CE (JO L 247, 21.9.2007, p. 1).

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      (5)  JO C 255, 21.10.2006, p. 1.


title: Directiva 2004/16/CE a Comisiei din 12 februarie 2004 de stabilire a metodelor de prelevare de probe și a metodelor de analiză pentru controlul oficial al nivelului de staniu din alimentele conservateText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32004L0016

Official Journal L 042 , 13/02/2004 P. 0016 - 0022 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 33 P. 82  - 88

		20040212Directiva 2004/16/CE a Comisieidin 12 februarie 2004de stabilire a metodelor de prelevare de probe și a metodelor de analiză pentru controlul oficial al nivelului de staniu din alimentele conservate(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 85/591/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind introducerea unor metode comunitare de prelevare de probe și de analiză pentru controlul produselor alimentare destinate consumului uman [1], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului [2], în special articolul 1,întrucât:(1) Regulamentul (CE) nr. 466/2001 al Comisiei din 8 martie 2001 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare [3], astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 242/2004 [4], stabilește limitele maxime pentru staniul anorganic din alimentele conservate și face trimitere la măsurile de stabilire a metodelor de prelevare de probe și de analiză care urmează a fi utilizate.(2) Directiva 93/99/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind măsurile suplimentare referitoare la controlul oficial al produselor alimentare [5], astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003, introduce un sistem de standarde de calitate pentru laboratoarele desemnate de statele membre să efectueze controlul oficial al produselor alimentare.(3) Este necesar să se stabilească criteriile generale pe care trebuie să le respecte metodele de analiză pentru a asigura aplicarea de către laboratoarele autorizate să efectueze controale a metodelor de analiză cu niveluri de performanță comparabile. De asemenea, este de o importanță majoră ca rezultatele analizelor să fie raportate și interpretate în mod unitar pentru a se asigura aplicarea armonizată pe teritoriul Uniunii Europene. Aceste norme de interpretare se aplică la rezultatele analitice obținute pe probele destinate controlului oficial. În cazul unor analize în vederea exercitarea unei căi de atac sau arbitraj, se aplică normele de drept intern.(4) Dispozițiile referitoare la metodele de prelevare de probe și de analiză sunt stabilite pe baza cunoștințelor actuale și pot fi adaptate pentru luarea în considerare a progreselor științifice și tehnologice. Metodele de analiză a nivelului total de staniu sunt adecvate controlului staniului anorganic. Eventuala prezență a unor forme de staniu organic este considerată neglijabilă în raport cu nivelul maxim stabilit pentru staniul anorganic.(5) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a asigura că prelevarea de probe pentru controlul oficial al nivelului de staniu din alimente se desfășoară în conformitate cu metodele descrise în anexa I la prezenta directivă.Articolul 2Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a asigura că pregătirea probei și metodele de analiză utilizate pentru controlul oficial al nivelului de staniu din alimente sunt conforme cu criteriile descrise în anexa II la prezenta directivă.Articolul 3Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2004. Statele membre transmit de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și tabelul de corespondență dintre acte și prezenta directivă.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2004.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 372, 31.12.1985, p. 50.[2] JO L 284, 31.10.2003, p. 1.[3] JO L 77, 16.3.2001, p. 1.[4] JO L 42, 13.2.2004, p. 3.[5] JO L 290, 24.11.1993, p. 14.--------------------------------------------------20040212ANEXA IMETODELE DE PRELEVARE A PROBELOR PENTRU CONTROLUL OFICIAL AL NIVELULUI DE STANIU DIN PRODUSELE ALIMENTARE CONSERVATE1. Obiectul și domeniul de aplicareProbele destinate controlului oficial al nivelului de staniu din produsele alimentare conservate se prelevează în conformitate cu metodele descrise mai jos. Totalitatea probelor astfel obținute sunt considerate reprezentative pentru loturi. Respectarea nivelului maxim stabilit de Regulamentul (CE) nr. 466/2001 al Comisiei se face pe baza nivelului determinat pe probele de laborator.2. DefinițiiLot : o cantitate identificabilă dintr-un produs alimentar livrat la o anumită dată și în legătură cu care responsabilul oficial a stabilit că prezintă caracteristici comune, precum originea, varietatea, tipul ambalajului, ambalatorul, expeditorul sau marcajele.Sublot : partea desemnată dintr-un lot în vederea aplicării metodei de prelevare a probei pe partea desemnată. Fiecare sublot trebuie să fie separat fizic și identificabil.Probă elementară : cantitatea de material prelevată dintr-un singur punct al lotului sau sublotului.Probă globală : totalizarea tuturor probelor elementare prelevate dintr-un lot sau sublot.Probă de laborator : probă prelevată pentru laborator.3. Dispoziții generale3.1. PersonalulPrelevarea se efectuează de către o persoană autorizată, în conformitate cu dispozițiile în vigoare ale statelor membre.3.2. Produsul din care se prelevează probeDin fiecare lot care urmează a fi analizat se prelevează probe separate.3.3. Precauții necesareÎn cursul prelevării și pregătirii probelor se adoptă măsuri de precauție pentru a se evita orice modificări de natură să afecteze nivelul de staniu sau analizele și reprezentativitatea probelor globale.3.4. Probele elementarePe cât posibil, probele elementare se prelevează din puncte diferite ale lotului sau sublotului. Abaterile de la această procedură se înregistrează în procesul-verbal.3.5. Pregătirea probei globaleProba globală se obține prin unificarea tuturor probelor elementare. Omogenizarea acesteia se efectuează în laborator.3.6. Probele de laborator dubleProbele de laborator duble destinate controlului, exercitării unei căi de atac și arbitrajului se prelevează din proba globală omogenizată, numai dacă acest lucru nu contravine normelor de prelevare în vigoare în statele membre.3.7. Ambalarea și expedierea probelorFiecare probă se introduce într-un recipient curat, construit dintr-un material inert, care să ofere protecție corespunzătoare împotriva riscurilor de contaminare și deteriorare pe durata transportului. Se adoptă toate măsurile de precauție pentru a se evita orice modificare a probei din punct de vedere al compoziției care ar putea surveni în timpul transportului sau depozitării.3.8. Sigilarea și etichetarea probelorFiecare probă oficială se sigilează la locul prelevării și se identifică în conformitate cu prevederile în vigoare în statul membru respectiv.Se întocmește un proces-verbal pentru fiecare prelevare de probe, astfel încât să se poată identifica în mod clar lotul din care s-au prelevat probe, cu precizarea datei și a locului prelevării și cu furnizarea oricăror informații suplimentare, utile pentru analist.4. Planurile de prelevare a probelorMetoda de prelevare aplicată trebuie să asigure că proba globală este reprezentativă pentru lotul verificat.4.1. Numărul de probe elementareÎn tabelul 1 se prevede numărul minim de probe elementare care trebuie prelevate din cutiile de conserve dintr-un lot. Probele elementare prelevate din fiecare cutie de conserve trebuie să aibă aceeași greutate și să constituie apoi o probă globală (a se vedea punctul 3.5).Tabelul 1 Numărul de cutii de conserve (probe elementare) care se prelevează pentru constituirea probei globaleNumărul de cutii de conserve ale lotului sau sublotului | Numărul de cutii de conserve prelevate |1-25 | cel puțin o cutie de conserve |26-100 | cel puțin două cutii de conserve |> 100 | cinci cutii de conserve |De remarcat că nivelurile maxime se aplică fiecărei cutii de conserve, dar pentru fezabilitatea testării este necesară utilizarea probei globale. În cazul în care rezultatul testării probei globale este inferior dar apropiat de nivelul maxim și dacă se consideră că anumite cutii de conserve pot depăși nivelul maxim, atunci sunt necesare analize suplimentare.4.2. Prelevarea de probe în etapa comerțului cu amănuntulPrelevarea de probe de produse alimentare în etapa comerțului cu amănuntul se efectuează, pe cât posibil, în conformitate cu prevederile de prelevare menționate. În cazul în care acest lucru nu este posibil, se pot utiliza alte proceduri de prelevare eficiente în stadiul comerțului cu amănuntul, cu condiția ca acestea să asigure o reprezentativitate suficientă pentru lotul din care s-au prelevat probe.5. Conformitatea lotului cu specificațiileÎn vederea controlului, laboratorul efectuează cel puțin două analize independente față de proba de laborator și calculează media rezultatelor.Lotul este acceptat dacă media nu depășește nivelul maxim respectiv [stabilit de Regulamentul (CE) nr. 466/2001], ținând seama de incertitudinea măsurării și corecția de recuperare necesară.Se consideră că lotul nu este conform cu nivelul maxim [conform Regulamentului (CE) 466/2001] în cazul în care valoarea medie depășește în mod incontestabil nivelul maxim, ținând seama de incertitudinea măsurării și de corecția pentru recuperare necesară.--------------------------------------------------20040212ANEXA IIPREGĂTIREA PROBELOR ȘI CRITERIILE APLICABILE METODELOR DE ANALIZĂ UTILIZATE PENTRU CONTROLUL OFICIAL AL NIVELULUI DE STANIU DIN ALIMENTELE CONSERVATE1. Măsuri de precauție și considerații generale privind staniulCerința esențială este obținerea unei probe de laborator reprezentative și omogene, fără introducerea unei contaminări secundare.Analistul se asigură că probele nu se contaminează în timpul pregătirii. Ori de câte ori este posibil, aparatele care vin în contact cu proba trebuie să fie fabricate din materiale inerte, de exemplu mase plastice, cum ar fi polipropilena, PTFE etc. Aceste aparate se curăță cu acid pentru a se reduce la maxim riscul de contaminare. Pentru tăiere se poate utiliza oțelul inoxidabil de calitate superioară.La pregătirea materialului pentru testare se utilizează totalitatea probelor primite de laborator. Numai probele omogenizate foarte bine permit obținerea unor rezultate reproductibile.Se pot utiliza numeroase procedee specifice de pregătire a probelor. Procedeele descrise în standardul CEN privind "Dozarea elementelor de trasabilitate – Criterii de performanță și considerații generale" sunt considerate satisfăcătoare (referința 1), dar și alte procedee pot fi la fel de valabile.2. Tratarea probei primită de laboratorProba globală completă este măcinată fin (după caz) și se amestecă prin utilizarea unui procedeu care asigură omogenizarea completă.3. Subdivizarea probelor în vederea controlului și a exercitării unei căi de atacProbele duble destinate controlului, exercitării unei căi de atac și arbitrajului se prelevează din materialul omogenizat, în afara cazului în care acest lucru contravine normelor de prelevare de probe din statele membre.4. Metoda de analiză care trebuie utilizată de laborator și cerințele privind controlul de laborator4.1. DefinițiiÎn cele de mai jos se prevăd câteva dintre definițiile comune cele mai utilizate pe care laboratorul are obligația să le aplice:r = Repetabilitatea, valoarea sub care diferența absolută dintre rezultatele a două teste individuale obținute în condiții de repetabilitate (cu alte cuvinte, aceeași probă, același operator, aceeași aparatură, același laborator și un interval de timp scurt) se poate situa într-o limită de probabilitate specifică (de obicei 95 %); de unde r = 2,8 × sr.sr = Abaterea standard, calculată pe baza rezultatelor obținute în condiții de repetabilitate.RSDr = Abaterea standard relativă, calculată pe baza rezultatelor obținute în condiții de repetabilitatesr/X— × 100, undeX—reprezintă media rezultatelor pentru toate laboratoarele și probele.R = Reproductibilitatea, valoarea sub care diferența absolută dintre rezultatele testelor individuale, obținute în condiții de reproductibilitate (adică pentru un material identic obținut de operatori din laboratoare diferite prin utilizarea metodei de testare standardizate) se poate situa la o anumită limită de probabilitate (de obicei 95 %); de unde R = 2,8 × sR.sR = Abaterea standard calculată pe baza rezultatelor obținute în condiții de reproductibilitate.RSDR = Abaterea standard relativă calculată din rezultatele obținute în condiții de reproductibilitatesR/X— × 100.HORRATr = RSDr observată, divizată la valoarea RSDr estimată pe baza ecuației lui Horwitz presupunând că r = 0,66R.HORRATR = valoarea RSDR observată împărțită la RSDR valoare calculată pe baza ecuației lui Horwitz (referința 2).U = incertitudinea extinsă prin utilizarea unui factor de extindere de 2, care conferă un nivel de încredere de circa 95 %.4.2. Cerințe generaleMetodele de analiză utilizate pentru controlul alimentelor trebuie să fie conforme cu dispozițiile de la punctele (1) și (2) din anexa la Directiva 85/591/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind introducerea metodelor comunitare de prelevare de probe și de analiză pentru controlul produselor alimentare destinate consumului uman.4.3. Cerințe specificeÎn cazul în care la nivel comunitar nu există metode specifice de stabilire a nivelului de staniu din alimentele conservate, laboratoarele pot alege orice metodă validată, cu condiția ca aceasta să îndeplinească criteriile de performanță prevăzute de tabelul 2. Optim ar fi ca validarea să includă un material de referință certificat.Tabelul 2 Criterii de performanță ale metodelor de analiză a staniuluiParametrul | Valoarea/comentariu |Aplicabilitatea | Alimentele specificate în Regulamentul (CE) nr. 242/2004 |Limita detecției | Maximum 5 mg/kg |Limita cuantificării | Maximum 10 mg/kg |Precizia | Valori HORRATr sau HORRATR mai mici de 1,5 din proba de validare colectivă |Recuperarea | 80-105 % (după cum indică proba colectivă) |Specificitatea | Fără interferențe matriceale sau spectrale |4.3.1. Criterii de performanță – Metoda funcției incertitudiniiTotuși, se poate utiliza și metoda incertitudinii pentru evaluarea adecvării metodei de analiză utilizate în laborator. Laboratorul poate utiliza o metodă care să producă rezultate cu o incertitudine standard maximă. Incertitudinea standard maximă poate fi calculată cu ajutorul următoarei formule:Uf =+0,1C2unde:Uf  este incertitudinea standard maximăLOD  este limita de detecție a metodeiC  este concentrația care prezintă interesÎn cazul în care metoda de analiză dă rezultate cu măsurări de incertitudine inferioare incertitudinii standard maxime, metoda este la fel de valabilă ca și cea care satisface criteriile de performanță indicate la tabelul 2.4.4. Calculul nivelului de recuperare și înregistrarea rezultatelorRezultatul analitic se înregistrează în forma corectată sau necorectată, pentru recuperare. Este obligatoriu să se înregistreze metoda de înregistrare și nivelul de recuperare. Rezultatul analizei corectat pentru recuperare este utilizat pentru verificarea conformității (a se vedea anexa I, punctul 5).Analistul trebuie să țină seama de "Orientările armonizate pentru utilizarea informațiilor privind recuperarea din măsurările analitice" (referința 3) elaborate de IUPAC/ISO/AOAC. Aceste orientări sunt utile pentru determinarea factorilor de recuperare.Rezultatul analitic se înregistrează ca x +/- U, unde x este rezultatul analitic și U incertitudinea măsurării.4.5. Standarde de calitate pentru laboratoareLaboratoarele trebuie să fie conforme cu Directiva 93/99/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind măsurile suplimentare referitoare la controlul oficial al produselor alimentare.4.6. Alte considerații privind analizaTestarea eficacitățiiPentru aceasta este necesară participarea la programe adecvate de testare a eficacității conforme cu "Protocolul internațional armonizat privind testarea eficacității laboratoarelor de analize (chimice)" (referința 4), realizat sub auspiciile IUPAC/ISO/AOAC.Unele dintre aceste programe includ în mod expres stabilirea nivelului de staniu din alimente, fiind de preferat participarea la un astfel de program și nu la un program de stabilire a nivelului de metale din alimente.Controlul intern al calitățiiLaboratoarele trebuie să poată dovedi că aplică proceduri de control intern al calității. Un exemplu în acest sens îl constituie "Orientările ISO/AOAC/IUPAC privind controlul intern al calității în laboratoarele de analize chimice" (referința 5).Pregătirea probeiTrebuie avut grijă ca întreaga cantitate de staniu din probă să fie introdusă în soluție, în vederea analizării. Se recunoaște, în special, că procedura de dizolvare a probei nu trebuie să permită precipitarea substanțelor SnIV hidrolizate [adică substanțe precum SnO2, Sn(OH)4, SnO2.H2O].Probele preparate se păstrează în 5 mol/1 HCl. Cu toate acestea, SnCl4 se volatilizează ușor și, în consecință, soluțiile nu se aduc la punctul de fierbere.REFERINȚE1. BS EN 13804:2002: Foodstuffs – Determination of trace elements – Performance criteria, general considerations and sample preparation, CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brussels.2. W. Horwitz, "Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs" Anal. Chem., 1982, 54, 67A – 76A.3. ISO/AOAC/IUPAC Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement. Edited Michael Thompson, Steven L R Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts and Roger Wood, Pure Appl. Chem., 1999, 71, 337 – 348.4. ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Protocol for Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories, Edited by M. Thompson and R. Wood, Pure Appl. Chem., 1993, 65, 2123 – 2144 (Publicat, de asemenea, în J. AOAC International, 1993, 76, 926).5. ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Guidelines for Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories, Edited by M. Thompson and R. Wood, Pure Appl. Chem., 1995, 67, 649 – 666.--------------------------------------------------


title: Directiva 2014/110/UE a Comisiei din 17 decembrie 2014 de modificare a Directivei 2004/33/CE în ceea ce privește criteriile de excludere temporară pentru donatorii de donări de sânge alogene  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               20.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 366/81

         DIRECTIVA 2014/110/UE A COMISIEI
   din 17 decembrie 2014
   de modificare a Directivei 2004/33/CE în ceea ce privește criteriile de excludere temporară pentru donatorii de donări de sânge alogene
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru recoltarea, controlul, prelucrarea, stocarea și distribuirea sângelui uman și a componentelor sanguine și de modificare a Directivei 2001/83/CE (1), în special articolul 29 al doilea paragraf litera (d),
   întrucât:

               (1)

               Punctul 2.2 din anexa III la Directiva 2004/33/CE a Comisiei (2) stabilește criterii de excludere temporară pentru donatorii cu o boală infecțioasă sau pentru donatorii care părăsesc o zonă în care este prezentă o boală infecțioasă.

               (2)

               Punctul 2.2.1 din anexa III la Directiva 2004/33/CE stabilește pentru donatorii potențiali o perioadă de excludere de 28 de zile de la părăsirea zonei care prezintă cazuri de transmitere a virusului West Nile (WNV) la oameni.

               (3)

               Dovezi științifice recente au demonstrat că o excludere temporară a unor astfel de potențiali donatori nu este obligatorie dacă a fost efectuat un test de amplificare a acidului nucleic (NAT), iar rezultatul a fost negativ.

               (4)

               Prin urmare, ar trebui să se ofere statelor membre opțiunea de a efectua un astfel de test, dacă doresc să înlocuiască criteriile de excludere temporară.

               (5)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul comitetului înființat prin Directiva 2002/98/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Criteriul de excludere pentru virusul West Nile, prezentat în tabelul (a doua coloană, ultimul rând) de la punctul 2.2.1 din anexa III la Directiva 2004/33/CE, se înlocuiește cu următorul text:

      „28 de zile de la părăsirea unei zone cu risc de contractare locală a virusului West Nile, cu excepția cazului în care rezultatul unui test individual de amplificare a acidului nucleic (NAT) este negativ”

   Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2015 cel târziu. Statele membre comunică Comisiei textul acestor acte.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptat la Bruxelles, 17 decembrie 2014.

            Pentru Comisie

            Președintele

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  JO L 33, 8.2.2003, p. 30.

      (2)  Directiva 2004/33/CE a Comisiei din 22 martie 2004 de punere în aplicare a Directivei 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește anumite cerințe tehnice pentru sânge și componente sanguine (JO L 91, 30.3.2004, p. 25).


title: Directiva 2013/12/UE a Consiliului din 13 mai 2013 de adaptare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficiența energetică, ca urmare a aderării Republicii Croația

text:
               28.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/28

         DIRECTIVA 2013/12/UE A CONSILIULUI
   din 13 mai 2013
   de adaptare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficiența energetică, ca urmare a aderării Republicii Croația
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Tratatul de aderare a Croației, în special articolul 3 alineatul (4),
   având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul 50,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 50 din Actul de aderare a Croației, în cazul în care unele acte ale instituțiilor adoptate înainte de aderare necesită adaptări ca urmare a aderării, iar adaptările necesare nu au fost prevăzute în Actul de aderare respectiv sau în anexele sale, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, adoptă, în acest scop, actele necesare, dacă actul originar nu a fost adoptat de Comisie.

               (2)

               Actul Final al conferinței care a redactat și adoptat Tratatul de aderare a Croației a indicat faptul că Înaltele Părți Contractante au ajuns la un acord politic cu privire la un set de adaptări ale actelor adoptate de către instituții, necesare având în vedere aderarea, și a invitat Consiliul și Comisia să adopte înainte de aderare adaptările respective, completate și actualizate, dacă este necesar, pentru a ține seama de evoluția dreptului Uniunii.

               (3)

               Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1) solicită statelor membre să își stabilească obiective naționale indicative în materie de eficiență energetică și, în acest scop, să țină seama de consumul de energie al Uniunii în anul 2020.

               (4)

               Ca urmare a aderării Croației, este necesară adaptarea tehnică a cifrelor privind consumul previzionat de energie al Uniunii în 2020, astfel încât acestea să corespundă consumului în cele 28 de state membre. Previziunile efectuate în 2007 au indicat un consum de energie primară în 2020 de 1 842 Mtep pentru cele 27 de state membre. Aceleași previziuni indică un consum de energie primară în 2020 de 1 853 Mtep pentru cele 28 de state membre, inclusiv Croația. O reducere de 20 %, respectiv o reducere cu 370 Mtep în raport cu previziunile, conduce la un consum de 1 483 Mtep în 2020. Pentru ca Directiva 2012/27/UE să poată fi aplicată în Croația, este necesară efectuarea acestei adaptări tehnice.

               (5)

               Prin urmare, Directiva 2012/27/UE trebuie modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 2012/27/UE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Modificările prevăzute în anexa la prezenta directivă nu aduc atingere termenului stabilit la articolul 28 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2012/27/UE.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare sub rezerva și la data intrării în vigoare a Tratatului de aderare a Croației.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 mai 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. COVENEY

      (1)  JO L 315, 14.11.2012, p. 1.

      ANEXĂ
      Articolul 3 din Directiva 2012/27/UE se modifică după cum urmează:

                  (a)

                  la alineatul (1) paragraful al doilea, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                              „(a)

                              faptul că, în 2020, consumul de energie al Uniunii trebuie să fie de maximum 1 483 Mtep (energie primară) sau maximum 1 086 Mtep (energie finală);”;

                  (b)

                  alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
                  „(2)   Până la 30 iunie 2014, Comisia va evalua progresele înregistrate și va stabili dacă Uniunea își poate limita în 2020 consumul de energie la maximum 1 483 Mtep (energie primară) și/sau maximum 1 086 Mtep (energie finală).”;

                  (c)

                  la alineatul (3), litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

                              „(d)

                              compară rezultatele de la literele (a)-(c) cu cantitatea de energie care ar trebui consumată pentru a ajunge în 2020 la un consum de energie de maximum 1 483 Mtep (energie primară) și/sau maximum 1 086 Mtep (energie finală).”