title: Directiva 2013/49/UE a Comisiei din 11 octombrie 2013 de modificare a anexei II la Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 272/41

         DIRECTIVA 2013/49/UE A COMISIEI
   din 11 octombrie 2013
   de modificare a anexei II la Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară și de abrogare a Directivei 82/714/CEE a Consiliului (1), în special articolul 20 alineatul (1) prima teză,
   după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2006/87/CE, Regulamentul privind inspectarea navelor de pe Rin și Regulamentul (UE) nr. 164/2010 al Comisiei din 25 ianuarie 2010 privind specificațiile tehnice pentru raportarea electronică a navelor în navigația interioară menționate la articolul 5 din Directiva 2005/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind serviciile de informații fluviale (RIS) armonizate pe căile navigabile interioare de pe teritoriul Comunității (2) definesc cerințele principale pentru schimbul setului minim de date despre corpurile navelor între autoritățile de certificare și autoritățile RIS.

               (2)

               De la intrarea în vigoare a Directivei 2006/87/CE, peste 14 000 de ambarcațiuni au primit un număr european unic de identificare a navei (ENI). Din cauza volumului considerabil de ENI, gestionarea unui schimb de date eficient este dificilă în lipsa unui instrument adecvat. Acest lucru ar putea duce la riscuri mai ridicate în materie de siguranță în timpul operării navei (managementul traficului), dar și la probleme de ordin administrativ (de exemplu, dubla contabilizare în statistici). În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 415/2007 al Comisiei din 13 martie 2007 privind specificațiile tehnice pentru sistemele de urmărire și reperare a navelor menționate la articolul 5 din Directiva 2005/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind serviciile de informații fluviale (RIS) armonizate pe căile navigabile interioare de pe teritoriul Comunității (3), ENI sunt stocate în transponderele AIS pentru navigație interioară pentru a permite identificarea automată a navelor, în cazul în care le-a fost atribuit un ENI.

               (3)

               Autoritățile competente au nevoie de aceste date în special pentru a evita atribuirea a două ENI unei singure nave, în timp ce autoritățile RIS au nevoie de datele respective pentru mai multe aplicații RIS, cum ar fi păstrarea jurnalelor ecluzelor și pregătirea statisticilor privind ecluzele. Numărul de transpondere AIS pentru navigație interioară continuă să crească într-un ritm rapid, ceea ce face ca un schimb de date eficient să fie esențial pentru buna desfășurare a managementului traficului. Existența unui registru electronic central (baza de date despre corpul navelor) la care să fie conectate toate autoritățile este așadar necesară pentru asigurarea unui schimb de date eficient și pentru adaptarea la progresul tehnic a anexei la prezenta directivă.

               (4)

               În același timp, numărul autorităților competente care pot emite certificate comunitare de navigație interioară a crescut în mod semnificativ. În prezent, 49 de autorități din 9 state membre folosesc baza de date pentru identificarea navelor și pentru atribuirea ENI. Aceste autorități competente trebuie să obțină informații fiabile privind nava și certificatul său pentru pregătirea inspecțiilor tehnice și pentru emiterea, reînnoirea sau retragerea acestor certificate. Este necesar ca toate celelalte autorități competente să fie informate în legătură cu eliberarea, reînnoirea sau retragerea unui certificat. Lipsa sau inexactitatea informațiilor poate duce la evaluări incomplete din partea autorității competente, ceea ce ar putea determina un risc în materie de siguranță și o aplicare incorectă a cerințelor prevăzute în Directiva 2006/87/CE.

               (5)

               Numărul mare de autorități competente din UE și faptul că nu toate statele membre fac schimb de informații despre atribuirea de ENI cu alte state membre au un impact negativ asupra schimbului eficient de informații între acestea, lucru care afectează, la rândul său, eliberarea certificatelor în conformitate cu cerințele Directivei 2006/87/CE, deoarece este posibil să fie eliberate două certificate pe baza aceluiași ENI. Această situație contrastează cu cea de pe Rin, unde autoritățile care eliberează certificate sunt în număr redus și sunt angajate într-o comunicare activă care face ca fluxul de informații să fie eficient. Un schimb de date eficient care se sprijină pe baza de date privind corpul navelor este așadar o condiție necesară pentru garantarea unui nivel echivalent de siguranță între certificatul comunitar de navigație interioară și certificatul eliberat în conformitate cu articolul 22 din Convenția revizuită privind navigația pe Rin.

               (6)

               Este necesar să se garanteze că nivelul de protecție a persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal în procesul de identificare a navelor este conform cu cerințele prevăzute în Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (4) și în Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (5).

               (7)

               Prin urmare, Directiva 2006/87/CE trebuie modificată în consecință.

               (8)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului la care se face referire la articolul 7 din Directiva 91/672/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991 privind recunoașterea reciprocă a brevetelor naționale ale conducătorilor de navă pentru transportul de mărfuri și călători pe căile navigabile interioare (6),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa II la Directiva 2006/87/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre care au căi navigabile interioare, conform descrierii de la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2006/87/CE, asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de un an de la intrarea în vigoare a acesteia. Ele comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Toate prelucrările de date cu caracter personal în scopul prezentei directive se efectuează în conformitate cu Directiva 95/46/CE și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre care au căi navigabile interioare, conform prevederilor de la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2006/87/CE.

      Adoptată la Bruxelles, 11 octombrie 2013.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 389, 30.12.2006, p. 1.

      (2)  JO L 57, 6.3.2010, p. 1.

      (3)  JO L 105, 23.4.2007, p. 35.

      (4)  JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

      (5)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (6)  JO L 373, 31.12.1991, p. 29.

      ANEXĂ
      La articolul 2.18 din anexa II la Directiva 2006/87/CE, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:

                     „(6)

                     Autoritățile competente menționate la alineatul (5) înscriu fără întârziere în registrul electronic ținut de Comisie («baza de date despre corpul navelor») fiecare număr european de identificare a navei atribuit, datele pentru identificarea navei prevăzute în apendicele IV și orice modificări ale acestora. Aceste date pot fi utilizate de către autoritățile competente din alte state membre și din statele semnatare ale Convenției de la Mannheim exclusiv în scopul aplicării de măsuri administrative în vederea menținerii siguranței și facilitării navigației și în scopul aplicării articolelor 2.02-2.15 și a articolului 2.18 alineatul (3) din prezenta anexă, precum și a articolelor 8, 10, 11, 12, 15, 16 și 17 din prezenta directivă.
                     În conformitate cu legislația Uniunii și cu legislația națională, statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura confidențialitatea și fiabilitatea informațiilor care le sunt trimise în temeiul prezentei directive și folosesc aceste informații numai cu respectarea prevederilor prezentei directive.
                     Autoritatea competentă a unui stat membru poate transfera date cu caracter personal unei țări terțe sau unei organizații internaționale numai dacă sunt îndeplinite prevederile Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1), mai exact cele ale articolelor 25 și 26, și numai de la caz la caz. Autoritatea competentă a statului membru trebuie să se asigure că transferul este necesar pentru scopurile menționate în primul paragraf. Autoritatea competentă trebuie să se asigure că țara terță sau organizația internațională nu transferă datele către o altă țară terță sau organizație internațională decât dacă primește o autorizare scrisă în acest sens și dacă respectă condițiile specificate de autoritatea competentă a statului membru.
                     Transferul de date cu caracter personal către o țară terță sau o organizație internațională de către Comisie se realizează cu condiția ca cerințele articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (2) să fie îndeplinite și numai de la caz la caz. Comisia se asigură că transferul este necesar pentru scopurile menționate în primul paragraf. Comisia se asigură că țara terță sau organizația internațională nu transferă datele către o altă țară terță sau organizație internațională decât dacă primește o autorizare scrisă în acest sens și dacă respectă condițiile specificate de Comisie.

         (1)  JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

         (2)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.”


title: Directiva (UE) 2015/412 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2015 de modificare a Directivei 2001/18/CE în ceea ce privește posibilitatea statelor membre de a restricționa sau de a interzice cultivarea organismelor modificate genetic (OMG) pe teritoriul lor  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               13.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 68/1

         DIRECTIVA (UE) 2015/412 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 11 martie 2015
   de modificare a Directivei 2001/18/CE în ceea ce privește posibilitatea statelor membre de a restricționa sau de a interzice cultivarea organismelor modificate genetic (OMG) pe teritoriul lor
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
   hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) și Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (5) stabilesc un cadru juridic cuprinzător pentru autorizarea organismelor modificate genetic (OMG), care este în totalitate aplicabil OMG-urilor care urmează a fi utilizate în scopul cultivării în Uniune ca semințe sau alt material săditor („OMG-uri pentru cultivare”).

               (2)

               În temeiul acelui cadru juridic, OMG-urile pentru cultivare fac obiectul unei evaluări individuale a riscurilor înainte de a fi autorizate pentru a fi introduse pe piața Uniunii în conformitate cu anexa II la Directiva 2001/18/CE, ținându-se seama de efectele directe, indirecte, imediate și întârziate, precum și de efectele cumulate pe termen lung asupra sănătății omului și asupra mediului. Această evaluare a riscurilor oferă recomandări științifice care contribuie la procesul decizional și este urmată de o decizie privind gestionarea riscurilor. Scopul acestei proceduri de autorizare este de a garanta un nivel înalt de protecție a vieții și sănătății umane, a sănătății și bunăstării animale, a intereselor de mediu și ale consumatorilor, asigurând în același timp funcționarea eficace a pieței interne. Un nivel uniform și ridicat de protecție a sănătății, a mediului și a consumatorilor ar trebui atins și menținut pe întreg teritoriul Uniunii. Ar trebui să se țină întotdeauna seama de principiul precauției în cadrul Directivei 2001/18/CE și la punerea ulterioară în aplicare a acesteia.

               (3)

               Conform concluziilor adoptate de Consiliu la 4 decembrie 2008 privind organismele modificate genetic („concluziile Consiliului din 2008”), este necesar să se aibă în vedere îmbunătățirea punerii în aplicare a cadrului juridic privind autorizarea OMG-urilor. În acest context, normele privind evaluarea riscurilor ar trebui, atunci când este nevoie, să fie actualizate în mod periodic pentru a ține seama de progresele permanente ale cunoștințelor științifice și ale procedurilor de analiză, în special în ceea ce privește efectele pe termen lung asupra mediului ale culturilor modificate genetic, precum și efectele potențiale ale acestora asupra organismelor nevizate, caracteristicile mediilor receptoare și ale zonelor geografice în care culturile modificate genetic pot fi cultivate și criteriile și cerințele pentru evaluarea OMG-urilor care produc pesticide și a OMG-urilor tolerante la erbicide. Prin urmare, ar trebui modificate în consecință anexele la Directiva 2001/18/CE.

               (4)

               În plus față de autorizarea de introducere pe piață, este necesar, de asemenea, ca soiurile modificate genetic să fie conforme cu cerințele din dreptul Uniunii privind comercializarea semințelor și a materialului săditor, astfel cum sunt stabilite, în special, în Directivele 66/401/CEE (6), 66/402/CEE (7), 68/193/CEE (8), 98/56/CE (9), 1999/105/CE (10), 2002/53/CE (11), 2002/54/CE (12), 2002/55/CE (13), 2002/56/CE (14), 2002/57/CE (15), și 2008/90/CE (16) ale Consiliului. Printre respectivele directive, Directivele 2002/53/CE și 2002/55/CE conțin dispoziții care le permit statelor membre să interzică, în anumite condiții bine definite, utilizarea unui soi pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestuia sau să stabilească condiții corespunzătoare pentru cultivarea unui soi.

               (5)

               Odată ce un OMG este autorizat în scopul cultivării în conformitate cu cadrul juridic al Uniunii privind OMG-urile și este conform, în ceea ce privește soiul care urmează să fie introdus pe piață, cu cerințele din dreptul Uniunii privind comercializarea semințelor și a materialului săditor, statele membre nu au dreptul să interzică, să restricționeze sau să împiedice libera sa circulație pe teritoriul acestora, cu excepția condițiilor definite în dreptul Uniunii.

               (6)

               Experiența a arătat că cultivarea OMG-urilor este abordată în mod mai aprofundat la nivelul statelor membre. Aspectele legate de introducerea pe piață și de importul OMG-urilor ar trebui să fie în continuare reglementate la nivelul Uniunii pentru a menține piața internă. Cu toate acestea, cultivarea poate necesita o mai mare flexibilitate în anumite situații, deoarece este un aspect cu puternice caracteristici naționale, regionale sau locale, dată fiind legătura sa cu utilizarea terenurilor, cu structurile agricole locale și cu protecția sau menținerea habitatelor, a ecosistemelor și a peisajelor. În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele membre au dreptul de a adopta acte juridice obligatorii care să restricționeze sau să interzică cultivarea de OMG-uri pe teritoriul lor după ce OMG-urile respective au fost autorizate pentru a fi introduse pe piața Uniunii. Cu toate acestea, procedura comună de autorizare, în special procesul de evaluare realizat în primul rând de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară („Autoritatea”), nu ar trebui să fie afectate negativ de o astfel de flexibilitate.

               (7)

               În trecut, în vederea restricționării sau a interzicerii cultivării de OMG-uri, unele state membre au recurs la clauzele de salvgardare și la măsuri de urgență în temeiul articolului 23 din Directiva 2001/18/CE și al articolului 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 ca urmare, în funcție de situație, a unor informații noi sau suplimentare puse la dispoziție după data aprobării și care au un impact asupra evaluării riscurilor pentru mediu sau ca urmare a reevaluării informațiilor existente. Alte state au recurs la procedura de notificare prevăzută la articolul 114 alineatele (5) și (6) din TFUE care prevede furnizarea de noi dovezi științifice în legătură cu protecția mediului sau a mediului de lucru. În plus, procesul de luare a deciziilor s-a dovedit a fi deosebit de dificil în ceea ce privește cultivarea de OMG-uri, având în vedere preocupările naționale exprimate, care nu se referă doar la problemele legate de siguranța OMG-urilor pentru sănătate sau pentru mediu.

               (8)

               În acest context, pare necesar să se acorde statelor membre, în conformitate cu principiul subsidiarității, mai multă flexibilitate în a decide cu privire la cultivarea de OMG-uri pe teritoriul lor fără a afecta evaluarea riscului prevăzută în sistemul folosit de Uniune pentru autorizarea OMG-urilor, fie în decursul procedurii de autorizare, fie ulterior și independent de măsurile pe care statele membre care cultivă OMG-uri le pot adopta sau sunt obligate să le adopte prin aplicarea Directivei 2001/18/CE pentru a evita prezența accidentală a OMG-urilor în alte produse. Acordarea acestei posibilități statelor membre este de natură să îmbunătățească procesul de autorizare a OMG-urilor și, în același timp, să asigure libertatea de alegere a consumatorilor, a agricultorilor și a operatorilor, oferindu-se în același timp o mai mare claritate părților interesate afectate în ceea ce privește cultivarea OMG-urilor în Uniune. Prezenta directivă ar trebui să faciliteze, în consecință, buna funcționare a pieței interne.

               (9)

               Pentru a garanta faptul că cultivarea OMG-urilor nu are drept consecință prezența accidentală a OMG-urilor în alte produse și respectând principiul subsidiarității, ar trebui să se acorde o atenție deosebită prevenirii unei posibile contaminări transfrontaliere dintr-un stat membru în care cultivarea OMG-urilor este permisă într-un stat membru învecinat în care aceasta este interzisă, cu excepția cazului în care statele membre respective convin asupra faptului că acest lucru nu este necesar datorită existenței unor condiții geografice specifice.

               (10)

               Recomandarea Comisiei din 13 iulie 2010 (17) oferă statelor membre orientări pentru elaborarea măsurilor de coexistență, inclusiv în zonele de frontieră. Această recomandare încurajează statele membre să coopereze între ele în vederea punerii în aplicare a unor măsuri adecvate la frontierele dintre statele membre pentru a evita consecințele unei contaminări transfrontaliere accidentale.

               (11)

               În timpul procedurii de autorizare a unui anumit OMG, ar trebui prevăzută posibilitatea ca un stat membru să solicite ca domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii prezentate în conformitate cu partea C din Directiva 2001/18/CE sau în conformitate cu articolul 5 și cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 să fie modificat astfel încât întreg teritoriul respectivului stat membru sau o parte din acesta să fie exclusă de la cultivare. Comisia ar trebui să faciliteze procedura, prezentând fără întârziere notificatorului/solicitantului solicitarea statului membru, iar notificatorul/solicitantul ar trebui să răspundă la solicitarea respectivă în termenul stabilit.

               (12)

               Domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii de acordare a autorizației ar trebui adaptat în consecință, cu excepția cazului în care notificatorul/solicitantul confirmă domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii sale în termenul stabilit de la transmiterea de către Comisie a solicitării respective. Cu toate acestea, această confirmare nu aduce atingere competențelor Comisiei în conformitate cu articolul 19 din Directiva 2001/18/CE sau cu articolul 7 și articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, după caz, de a efectua această adaptare, atunci când este cazul, ținând seama de evaluarea riscurilor asupra mediului efectuată de Autoritate.

               (13)

               Deși se preconizează că majoritatea restricțiilor sau a interdicțiilor adoptate în temeiul prezentei directive vor fi puse în aplicare în faza de aprobare/autorizare sau de reînnoire a acestora, în plus, ar trebui să existe, de asemenea, posibilitatea ca statele membre să adopte măsuri întemeiate de restricționare sau de interzicere a cultivării pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestuia a unui OGM sau a unui grup de OGM-uri definite în funcție de cultură sau de anumite caracteristici, după ce acesta a fost autorizat, pe baza unor motive diferite de și complementare cu cele evaluate conform setului armonizat de norme ale Uniunii, și anume Directiva 2001/18/CE și Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, care sunt în conformitate cu dreptul Uniunii. Aceste motive pot fi legate de obiective de politică de mediu sau agricolă sau de alte motive imperative, cum ar fi amenajarea teritoriului, utilizarea terenurilor, impactul socioeconomic, coexistența și ordinea publică. Aceste motive pot fi invocate în mod individual sau în combinație, în funcție de circumstanțele specifice ale statului membru, regiunii sau zonei în care se vor aplica măsurile respective.

               (14)

               Nivelul de protecție a sănătății umane sau animale și a mediului aplicat în Uniune permite o evaluare științifică uniformă în întreaga Uniune, iar prezenta directivă nu ar trebui să modifice această situație. De aceea, pentru a evita orice interferențe cu atribuțiile acordate evaluatorilor și gestionarilor de riscuri în temeiul Directivei 2001/18/CE și al Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, un stat membru ar trebui să recurgă doar la motive legate de obiectivele de politică de mediu referitoare la efectele care sunt diferite de și complementare cu evaluarea riscurilor pentru sănătate și pentru mediu care sunt evaluate în contextul procedurilor de autorizare prevăzute în Directiva 2001/18/CE și în Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, cum ar fi menținerea și dezvoltarea unor practici agricole care au un potențial mai mare de conciliere a producției cu sustenabilitatea ecosistemelor, sau menținerea biodiversității locale, inclusiv a anumitor habitate și ecosisteme, sau a anumitor tipuri de caracteristici naturale și ale peisajului, precum și a serviciilor și funcțiilor ecosistemice specifice.

               (15)

               Statele membre ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a-și întemeia deciziile pe care le adoptă în temeiul Directivei 2001/18/CE pe motive referitoare la impactul socioeconomic care ar putea decurge din cultivarea unui OMG pe teritoriul statului membru în cauză. Deși măsurile de coexistență au fost abordate în recomandarea Comisiei din 13 iulie 2010, ar trebui să existe, de asemenea, posibilitatea ca statele membre să adopte măsuri de restricționare sau de interzicere a cultivării OMG-urilor autorizate pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestora în temeiul prezentei directive. Aceste motive pot fi legate de costul ridicat, de impracticabilitatea sau de imposibilitatea de a pune în aplicare măsuri de coexistență, date fiind condițiile geografice specifice, precum cele din insulele mici sau zonele muntoase, sau de necesitatea de a evita prezența OMG-urilor în alte produse, cum ar fi anumite produse sau produsele specifice. Mai mult, în conformitate cu concluziile Consiliului din 2008, Comisia a înaintat Parlamentului European și Consiliului un raport în legătură cu implicațiile socioeconomice ale cultivării OMG-urilor. Rezultatele raportului respectiv pot oferi informații valoroase pentru statele membre care au în vedere luarea unor decizii în temeiul prezentei directive. Motivele legate de obiectivele politicii agricole pot include necesitatea de a proteja diversitatea producției agricole și necesitatea de a asigura puritatea semințelor și a materialului săditor. Statelor membre ar trebui și să li se permită să-și întemeieze măsurile pe alte motive care pot include utilizarea terenurilor, planificarea urbană și regională, sau alți factori legitimi, inclusiv factori legați de tradițiile culturale.

               (16)

               Restricțiile sau interdicțiile adoptate în temeiul prezentei directive ar trebui să se refere la cultivare, și nu la libera circulație și la importul de semințe și de material săditor modificate genetic, ca produse în sine sau componente ale altor produse, precum și de produse din recoltele acestora și, în plus, ar trebui să fie conforme cu tratatele, în special în ceea ce privește principiul nediscriminării între produsele naționale și cele non-naționale, principiul proporționalității și articolul 34, articolul 36, precum și articolul 216 alineatul (2) din TFUE.

               (17)

               Măsurile adoptate de statele membre în temeiul prezentei directive ar trebui să facă obiectul unei proceduri de examinare și informare la nivelul Uniunii. Având în vedere nivelul de examinare și de informare al Uniunii, nu este necesar să se prevadă, în plus, aplicarea Directivei 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18). Statele membre pot restricționa sau interzice cultivarea de OMG-uri pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestuia începând cu data intrării în vigoare a autorizației Uniunii și pe toată durata de valabilitate a aprobării/autorizației, cu condiția să se fi scurs perioada de așteptare stabilită, în timpul căreia i s-a acordat Comisiei posibilitatea de a formula observații cu privire la măsurile propuse. Prin urmare, statul membru în cauză ar trebui să îi transmită Comisiei un proiect de astfel de măsuri cu cel puțin 75 de zile înainte de adoptarea acestora, pentru a-i oferi Comisiei posibilitatea de a prezenta observații cu privire la acesta și, în timpul acestei perioade, ar trebui să se abțină de la adoptarea și punerea în aplicare a măsurilor respective. La expirarea perioadei de așteptare stabilite, statul membru ar trebui să poată să adopte măsurile propuse inițial sau modificate pentru a lua în considerare observațiile Comisiei.

               (18)

               În perioada de așteptare stabilită, solicitantul/titularul unei autorizații care ar putea fi afectat de măsurile de restricționare sau interzicere a cultivării unui OMG într-un stat membru ar trebui să se abțină de la desfășurarea oricărei activități legate de cultivarea respectivului OMG în acel stat membru.

               (19)

               Deciziile de a restricționa sau de a interzice cultivarea de OMG-uri de către statele membre pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestuia nu ar trebui să împiedice desfășurarea cercetărilor în domeniul biotehnologiei cu condiția respectării tuturor măsurilor de securitate necesare legate de sănătatea umană și animală și de protecția mediului atunci când se realizează astfel de cercetări și cu condiția ca activitatea desfășurată să nu submineze respectarea motivelor pentru care a fost introdusă restricția sau interdicția. În plus, Autoritatea și statele membre ar trebui să tindă către crearea unei rețele extinse de organizații științifice care să reprezinte toate disciplinele, inclusiv pe cele legate de aspectele ecologice, și ar trebui să coopereze pentru a identifica din timp orice sursă posibilă de divergențe între opiniile științifice pentru a rezolva sau clarifica problemele științifice controversate. Comisia și statele membre ar trebui să garanteze resursele necesare pentru cercetarea independentă privind riscurile ce pot decurge din diseminarea deliberată sau din introducerea pe piață a OMG-urilor și ar trebui, de asemenea, să garanteze accesul cercetătorilor independenți la toate materialele relevante, cu respectarea drepturilor de proprietate intelectuală.

               (20)

               Având în vedere importanța dovezilor științifice pentru luarea deciziilor cu privire la interzicerea sau aprobarea OMG-urilor, Autoritatea și statele membre ar trebui să colecteze și să analizeze rezultatele cercetărilor referitoare la riscul sau pericolul pentru sănătatea umană sau pentru mediu prezentat de acestea și să informeze gestionarii de riscuri cu privire la orice riscuri emergente. Aceste informații ar trebui puse la dispoziția publicului.

               (21)

               Un stat membru ar trebui să poată solicita autorității competente sau Comisiei să reintegreze întreg teritoriul său sau o parte a acestuia în domeniul geografic de aplicare al aprobării/autorizației din care a fost exclus(ă) anterior. În acest caz, nu ar trebui să fie necesar să transmită solicitarea titularului aprobării/autorizației și să îi ceară acordul. Autoritatea competentă care a emis aprobarea scrisă sau Comisia, în temeiul Directivei 2001/18/CE sau, respectiv, al Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, ar trebui să modifice în consecință domeniul geografic de aplicare al aprobării sau al deciziei de autorizare.

               (22)

               Aprobările scrise sau deciziile de autorizare emise sau adoptate referitoare la un domeniu geografic de aplicare limitat la anumite zone sau măsurile adoptate de statele membre în conformitate cu prezenta directivă prin care se restricționează sau se interzice cultivarea OMG-urilor nu ar trebui să împiedice sau să restricționeze utilizarea OMG-urilor autorizate de alte state membre. În plus, prezenta directivă și măsurile naționale adoptate în temeiul acesteia nu ar trebui să aducă atingere cerințelor dreptului Uniunii privind prezența neintenționată și accidentală a OMG-urilor în soiurile nemodificate genetic de semințe și de material săditor și nu ar trebui să împiedice cultivarea soiurilor conforme cu aceste cerințe.

               (23)

               Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 prevede că trimiterile din părțile A și D ale Directivei 2001/18/CE la OMG-uri autorizate în conformitate cu partea C din directiva respectivă sunt considerate ca aplicându-se și OMG-urilor autorizate în conformitate cu regulamentul respectiv. În consecință, măsurile adoptate de statele membre în conformitate cu Directiva 2001/18/CE ar trebui să se aplice și OMG-urilor autorizate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.

               (24)

               Prezenta directivă nu aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește libera circulație a semințelor convenționale, a materialului săditor și a produsului recoltei în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii și în conformitate cu TFUE.

               (25)

               Pentru a garanta un nivel ridicat de protecție a consumatorilor, statele membre și operatorii ar trebui, de asemenea, să adopte măsuri de etichetare și de informare eficiente în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 și al Regulamentului (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (19) pentru a asigura transparența în ceea ce privește prezența OMG-urilor în produse.

               (26)

               Pentru a concilia obiectivele prezentei directive cu interesele legitime ale operatorilor economici în privința OMG-urilor care au fost autorizate sau care sunt în curs de autorizare, înainte de intrarea în vigoare a prezentei directive, ar trebui să se prevadă măsuri tranzitorii corespunzătoare. Măsurile tranzitorii se justifică și prin necesitatea de a evita crearea unor denaturări potențiale ale concurenței prin tratarea în mod diferențiat a titularilor existenți ai autorizației față de viitorii solicitanți ai autorizației. Din motive de securitate juridică, perioada în timpul căreia se pot adopta astfel de măsuri tranzitorii ar trebui să se limiteze la ceea ce este strict necesar pentru a se asigura o tranziție lină către noul regim. Prin urmare, astfel de măsuri tranzitorii ar trebui să permită statelor membre să aplice dispozițiile prezentei directive în cazul produselor care au fost autorizate sau care sunt în curs de autorizare înainte de intrarea în vigoare a prezentei directive, cu condiția ca soiurile modificate genetic autorizate de semințe și material săditor deja plantate în mod legal să nu fie afectate.

               (27)

               Dispozițiile prevăzute la articolele 26b și 26c din Directiva 2001/18/CE se aplică fără a aduce atingere articolului 23 din directiva menționată și articolului 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.

               (28)

               Directiva 2001/18/CE ar trebui, prin urmare, modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 2001/18/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               la articolul 26a, se introduce următorul alineat:
               „(1a)   Începând de la 3 aprilie 2017, statele membre în care sunt cultivate OMG-uri iau măsurile necesare în zonele de frontieră ale teritoriului lor pentru evitarea unei eventuale contaminări transfrontaliere a statelor membre vecine în care cultivarea OMG-urilor respective este interzisă, cu excepția cazului în care nu este necesară luarea unor astfel de măsuri având în vedere existența unor condiții geografice specifice. Măsurile respective se comunică Comisiei.”;

               2.

               se introduc următoarele articole:
               „Articolul 26b
               Cultivarea
               (1)   În timpul procedurii de autorizare a unui anumit OMG sau în timpul perioadei de reînnoire a aprobării/autorizației, un stat membru poate solicita modificarea domeniului geografic de aplicare al aprobării scrise sau al autorizației astfel încât întreg teritoriul respectivului stat membru sau o parte din acesta să fie exclusă de la cultivare. Această solicitare se transmite Comisiei cel târziu în termen de 45 de zile de la data punerii în circulație a raportului de evaluare în temeiul articolului 14 alineatul (2) din prezenta directivă sau de la data primirii avizului Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară în temeiul articolului 6 alineatul (6) și al articolului 18 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003. Comisia prezintă fără întârziere notificatorului/solicitantului și celorlalte state membre solicitarea statului membru în cauză. Comisia pune această solicitare la dispoziția publicului prin mijloace electronice.
               (2)   În termen de 30 de zile de la prezentarea de către Comisie a solicitării respective, notificatorul/solicitantul poate modifica sau confirma domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii sale inițiale de acordare a autorizației.
               În absența unei confirmări, modificarea domeniului geografic de aplicare al notificării/solicitării se pune în aplicare în aprobarea scrisă emisă în temeiul prezentei directive și, după caz, în decizia emisă în conformitate cu articolul 19 din prezenta directivă, precum și în decizia de autorizare adoptată în temeiul articolelor 7 și 19 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
               Aprobarea scrisă emisă în temeiul prezentei directive și, după caz, decizia emisă în conformitate cu articolul 19 din prezenta directivă, precum și decizia de autorizare adoptată în temeiul articolului 7 și al articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 se emit apoi pe baza domeniului geografic de aplicare adaptat al notificării/cererii de acordare a autorizației.
               Atunci când o solicitare în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol se comunică Comisiei după data punerii în circulație a raportului de evaluare în temeiul articolului 14 alineatul (2) din prezenta directivă, sau după primirea avizului Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară în temeiul articolului 6 alineatul (6) și al articolului 18 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, termenele stabilite la articolul 15 din prezenta directivă pentru eliberarea aprobării scrise, sau, după, caz, la articolele 7 și 19 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 pentru transmiterea către comitet a unui proiect al deciziei care urmează a fi luată, se prelungesc o singură dată cu o perioadă de 15 zile, indiferent de numărul de state membre care prezintă astfel de solicitări.
               (3)   În cazul în care nu a fost prezentată nicio solicitare în temeiul alineatului (1) din prezentul articol, sau în cazul în care notificatorul/solicitantul a confirmat domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii sale inițiale de acordare a autorizației, un stat membru poate adopta măsuri de restricționare sau de interzicere a cultivării pe întreg teritoriul său sau în părți ale acestuia a unui OMG sau a unui grup de OMG-uri definite în funcție de cultură sau de anumite caracteristici, după ce a acesta a fost autorizat în conformitate cu partea C din prezenta directivă sau cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003, cu condiția ca astfel de măsuri să fie conforme dreptului Uniunii, să fie întemeiate, proporționale și nediscriminatorii și, în plus, să se bazeze pe motive imperative, precum cele legate de:

                           (a)

                           obiectivele politicii de mediu;

                           (b)

                           amenajarea teritoriului;

                           (c)

                           utilizarea terenurilor;

                           (d)

                           impactul socioeconomic;

                           (e)

                           evitarea prezenței OMG-urilor în alte produse, fără a aduce atingere articolului 26a;

                           (f)

                           obiectivele politicii agricole;

                           (g)

                           ordinea publică.

                     Aceste motive pot fi invocate în mod individual sau în combinație, cu excepția motivului prevăzut la litera (g) care nu poate fi invocat în mod individual, în funcție de circumstanțele specifice ale statului membru, regiunii, sau zonei în care se vor aplica măsurile respective, dar, în niciun caz, nu pot să contravină evaluării riscurilor pentru mediu realizată în conformitate cu prezenta directivă sau cu Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
               (4)   Un stat membru care intenționează să adopte măsuri în temeiul alineatului (3) din prezentul articol transmite Comisiei, în prealabil, un proiect al respectivelor măsuri și motivele corespunzătoare invocate. Această transmitere se poate efectua înaintea încheierii procedurii de autorizare a OMG-ului în temeiul părții C din prezenta directivă sau în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003. În cursul unei perioade de 75 de zile de la data acestei transmiteri:

                           (a)

                           statul membru în cauză se abține de la adoptarea și punerea în aplicare a măsurilor respective;

                           (b)

                           statul membru în cauză se asigură că operatorii nu plantează OMG-ul sau OMG-urile respective; și

                           (c)

                           Comisia poate face toate observațiile pe care le consideră adecvate.

                     La expirarea termenului de 75 de zile menționat la primul paragraf, statul membru în cauză poate, pe toată durata de valabilitate a aprobării/autorizației și începând cu data intrării în vigoare a autorizației Uniunii, să adopte măsurile, fie în forma propusă inițial, fie astfel cum au fost modificate pentru a ține seama de observațiile fără caracter obligatoriu primite din partea Comisiei. Măsurile respective se transmit fără întârziere Comisiei, celorlalte state membre și titularului autorizației.
               Statele membre pun aceste măsuri la dispoziția tuturor operatorilor interesați, inclusiv a producătorilor.
               (5)   În cazul în care un stat membru dorește ca întreg teritoriul său sau o parte a acestuia să fie reintegrat(ă) în domeniul geografic de aplicare al aprobării/autorizației din care a fost exclus(ă) anterior în conformitate cu alineatul (2), aceasta poate depune o cerere în acest sens la autoritatea competentă care a emis aprobarea scrisă în temeiul prezentei directive sau la Comisie în cazul în care OMG-ul a fost autorizat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003. Autoritatea competentă care a emis aprobarea scrisă sau Comisia, după caz, modifică în consecință domeniul geografic de aplicare al aprobării sau al deciziei de autorizare.
               (6)   În scopul unei adaptări a domeniului geografic de aplicare al aprobării/autorizației unui OMG în temeiul alineatului (5):

                           (a)

                           în cazul unui OMG autorizat în temeiul prezentei directive, autoritatea competentă care a emis aprobarea scrisă modifică în consecință domeniul geografic de aplicare al aprobării și informează Comisia, statele membre și titularul autorizației după efectuarea acestei modificări;

                           (b)

                           în cazul unui OMG autorizat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, Comisia modifică în consecință decizia de autorizare, fără a aplica procedura prevăzută la articolul 35 alineatul (2) din regulamentul respectiv. Comisia comunică în consecință acest fapt statelor membre și titularului autorizației.

                     (7)   În cazul în care un stat membru a revocat măsurile luate în temeiul alineatelor (3) și (4), acesta notifică Comisia și celelalte state membre fără întârziere.
               (8)   Măsurile adoptate în temeiul prezentului articol nu aduc atingere liberei circulații a OMG-urilor autorizate, ca produse în sine sau ca componente ale unor produse.
               Articolul 26c
               Măsuri tranzitorii
               (1)   De la 2 aprilie 2015 până la 3 octombrie 2015 un stat membru poate solicita modificarea domeniului geografic de aplicare al unei notificări/cereri de acordare a autorizației depuse sau al unei autorizații acordate, în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (CE) nr. 1829/2003 înainte de 2 aprilie 2015. Comisia prezintă fără întârziere notificatorului/solicitantului și celorlalte state membre solicitarea statului membru în cauză.
               (2)   În cazul în care notificarea/cererea de acordare a autorizației este în curs de examinare și notificatorul/solicitantul nu a confirmat domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii de acordare a autorizației menționate la alineatul (1) din prezentul articol în termen de 30 de zile de la transmiterea solicitării menționate la alineatul (1) din prezentul articol, domeniul geografic de aplicare al notificării/cererii de acordare a autorizației se adaptează în consecință Aprobarea scrisă emisă în temeiul prezentei directive și, după caz, decizia emisă în conformitate cu articolul 19 din prezenta directivă, precum și decizia de autorizare adoptată în temeiul articolului 7 și al articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 se emit apoi pe baza domeniului geografic de aplicare adaptat al notificării/cererii de acordare a autorizației.
               (3)   În cazul în care autorizația a fost deja acordată și titularul autorizației nu a confirmat domeniul geografic de aplicare al autorizației în termen de 30 de zile de la data transmiterii solicitării menționate la alineatul (1) din prezentul articol, autorizația se modifică în consecință. În cazul unei aprobări scrise în temeiul prezentei directive, autoritatea competentă modifică în consecință domeniul geografic de aplicare al aprobării și informează Comisia, statele membre și titularul autorizației după efectuarea acestei modificări. În cazul unei autorizații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1829/2003, Comisia modifică în consecință decizia de autorizare, fără a aplica procedura prevăzută la articolul 35 alineatul (2) din regulamentul respectiv. Comisia comunică în consecință acest fapt statelor membre și titularului autorizației.
               (4)   În cazul în care nu a fost prezentată nicio solicitare în temeiul alineatului (1) din prezentul articol, sau în cazul în care un notificator/solicitant sau, după caz, titularul unei autorizații a confirmat domeniul geografic de aplicare al cererii sale inițiale de acordare a autorizației, sau, după caz, al autorizației, articolul 26b alineatele (3) – (8) se aplică mutatis mutandis.
               (5)   Prezentul articol nu afectează cultivarea niciunor semințe și materiale săditoare modificate genetic autorizate care au fost plantate în mod legal înainte de restricționarea sau interzicerea cultivării de OMG-uri în statul membru.
               (6)   Măsurile adoptate în temeiul prezentului articol nu aduc atingere liberei circulații a OMG-urilor autorizate, ca produse în sine sau ca componente ale unor produse.”.
         Articolul 2
   Până cel târziu la 3 aprilie 2019, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind modul în care statele membre utilizează prezenta directivă, inclusiv privind eficacitatea dispozițiilor care permit statelor membre să restricționeze sau să interzică cultivarea de OMG-uri pe întreg teritoriul lor sau în părți ale acestuia și buna funcționare a pieței interne. Raportul respectiv poate fi însoțit de propunerile legislative pe care Comisia le consideră adecvate.
   Până la aceeași dată, menționată la primul paragraf, Comisia prezintă de asemenea Parlamentului European și Consiliului un raport privind repararea efectivă a eventualelor daune aduse mediului ca urmare a cultivării de OMG-uri, pe baza informațiilor puse la dispoziția Comisiei în temeiul articolelor 20 și 31 din Directiva 2001/18/CE și a articolelor 9 și 21 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003.
   Articolul 3
   Până cel târziu la 3 aprilie 2017, Comisia actualizează anexele la Directiva 2001/18/CE în conformitate cu articolul 27 din directiva respectivă în ceea ce privește evaluarea riscurilor pentru mediu, în vederea includerii și valorificării orientărilor din 2010 ale Autorității cu privire la evaluarea riscurilor pe care plantele modificate genetic le prezintă pentru mediu.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2015.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  JO C 54, 19.2.2011, p. 51.

      (2)  JO C 102, 2.4.2011, p. 62.

      (3)  Poziția Parlamentului European din 5 iulie 2011 (JO C 33 E, 5.2.2013, p. 350) și poziția în primă lectură a Consiliului din 23 iulie 2014 (JO C 349, 3.10.2014, p. 1). Poziția Parlamentului European din 13 ianuarie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și decizia Consiliului din 2 martie 2015.

      (4)  Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, 17.4.2001, p. 1).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (JO L 268, 18.10.2003, p. 1).

      (6)  Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (JO 125, 11.7.1966, p. 2298).

      (7)  Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (JO 125, 11.7.1966, p. 2309).

      (8)  Directiva 68/193/CEE a Consiliului din 9 aprilie 1968 privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie (JO L 93, 17.4.1968, p. 15).

      (9)  Directiva 98/56/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind comercializarea materialelor de înmulțire pentru plantele ornamentale (JO L 226, 13.8.1998, p. 16).

      (10)  Directiva 1999/105/CE a Consiliului din 22 decembrie 1999 privind comercializarea materialului forestier de reproducere (JO L 11, 15.1.2000, p. 17).

      (11)  Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (JO L 193, 20.7.2002, p. 1).

      (12)  Directiva 2002/54/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de sfeclă (JO L 193, 20.7.2002, p. 12).

      (13)  Directiva 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume (JO L 193, 20.7.2002, p. 33).

      (14)  Directiva 2002/56/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea cartofilor de sămânță (JO L 193, 20.7.2002, p. 60).

      (15)  Directiva 2002/57/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și pentru fibre (JO L 193, 20.7.2002, p. 74).

      (16)  Directiva 2008/90/CE a Consiliului din 29 septembrie 2008 privind comercializarea materialului de înmulțire și plantare fructifer destinat producției de fructe (JO L 267, 8.10.2008, p. 8).

      (17)  Recomandarea Comisiei din 13 iulie 2010 privind orientările pentru elaborarea măsurilor naționale de coexistență pentru evitarea prezenței accidentale a OMG-urilor în culturile convenționale și ecologice (JO C 200, 22.7.2010, p. 1).

      (18)  Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO L 204, 21.7.1998, p. 37).

      (19)  Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic, și de modificare a Directivei 2001/18/CE (JO L 268, 18.10.2003, p. 24).


title: Directiva 97/74/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind extinderea la Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a aplicării Directivei 94/45/CE privind constituirea unui comitet european pentru întreprinderi sau a unei proceduri de informare și consultare a salariaților în întreprinderile sau grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară

text:
               05/Volumul 05

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               29

         31997L0074

               L 010/22

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 97/74/CE A CONSILIULUI

   din 15 decembrie 1997
   privind extinderea la Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a aplicării Directivei
   94/45/CE privind constituirea unui comitet european pentru întreprinderi sau a unei proceduri de informare și consultare a salariaților în întreprinderile sau grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât Consiliul, în conformitate cu Acordul privind politica socială, anexat la Protocolul nr. 14 din tratat și, în special, cu articolul 2 alineatul (2) al acestuia, adoptă Directiva 94/45/CE (4); întrucât, ca urmare, directiva menționată nu se aplică Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord;
   întrucât Consiliul European de la Amsterdam din 16-17 iunie 1997 a luat notă cu satisfacție de acordul Conferinței Interguvernamentale pentru includerea Acordului privind politica socială în tratat și a subliniat, de asemenea, că trebuie găsite mijloacele pentru a da efecte juridice dorinței Regatului Unit de a accepta directivele deja adoptate pe baza acordului respectiv înaintea semnării Tratatului de la Amsterdam; întrucât prezenta directivă urmărește să atingă acest obiectiv prin extinderea Directivei 94/45/CE la Regatul Unit;
   întrucât faptul că Directiva 94/45/CE nu se aplică Regatului Unit afectează direct funcționarea pieței interne; întrucât aplicarea directivei menționate în toate statele membre va îmbunătăți funcționarea pieței interne;
   întrucât Directiva 95/45/CE prevede un număr maxim de 17 membri ai organismului special de negociere; întrucât acest număr corespunde celor 14 state membre care sunt parte la Acordul privind politica socială plus celelalte trei părți contractante ale Spațiului Economic European; întrucât adoptarea prezentei directive va ridica numărul total al statelor care cad sub incidența Directivei 94/45/CE la 18; întrucât, prin urmare, numărul maxim de mai sus trebuie ridicat la 18, astfel încât fiecare stat membru în care o întreprindere de dimensiune comunitară are unul sau mai multe sedii sau în care grupul de întreprinderi de dimensiune comunitară își are întreprinderea care deține controlul sau în care una sau mai multe întreprinderi controlate sunt reprezentate;
   întrucât Directiva 95/45/CE prevede un tratament special pentru întreprinderile de dimensiune comunitară sau grupurile de întreprinderi la care există, la data de 22 septembrie 1996, un acord valabil pentru întreaga forță de muncă, care prevede informarea și consultarea transnațională a angajaților; întrucât, în consecință, întreprinderilor sau grupurilor de întreprinderi de dimensiune comunitară care sunt incluse în domeniul de aplicare a directivei menționate numai ca urmare a aplicării ei la Regatul Unit trebuie să li se acorde un tratament similar;
   întrucât, prin adoptarea prezentei directive, Directiva 94/45/CE se va aplica în toate statele membre, inclusiv Regatul Unit; întrucât, de la data intrării în vigoare a prezentei directive, termenul „state membre” din Directiva 94/45/CE va fi interpretat ca incluzând, unde este cazul, Regatul Unit;
   întrucât statelor membre li s-a cerut să aplice legile, reglementările și dispozițiile administrative, conforme cu Directiva 94/45/CE, nu mai târziu de doi ani după adoptarea ei; întrucât Regatului Unit, precum și celorlalte state membre trebuie să li se acorde o perioadă similară pentru a lua măsurile necesare în vederea aplicării prezentei directive,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Fără a aduce atingere articolului 3, Directiva 94/45/CE se aplică Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
   Articolul 2
   La articolul 5 alineatul (2) litera (b) din Directiva 94/45/CE, „17” se înlocuiește cu „18.”
   Articolul 3
   (1)   Obligațiile care decurg din prezenta directivă nu se aplică întreprinderilor sau grupurilor de întreprinderi de dimensiune comunitară care sunt incluse în domeniul de aplicare a prezentei directive numai în temeiul articolului 1, cu condiția ca, la data prevăzută la articolul 4 alineatul (1) sau la data transpunerii sale în respectivul stat membru, atunci când acest lucru are loc înainte de data prevăzută, să existe deja un acord valabil pentru întreaga forță de muncă, care să prevadă informarea și consultarea transnațională a angajaților.
   (2)   În cazul în care acordurile menționate la alineatul (1) expiră, părțile la acordurile respective pot decide de comun acord să le reînnoiască. Dacă nu este cazul, se aplică Directiva 94/45/CE a cărei aplicare este extinsă conform prezentei directive.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare, conforme cu prezenta directivă, până la data de 15 decembrie 1999 sau se asigură că, până la această dată, conducerea și personalul aplică prevederile necesare pe baza unei înțelegeri, statele membre fiind obligate să ia toate măsurile necesare care să le permită în orice moment să garanteze rezultatele impuse de prezenta directivă. Comisia este informată imediat în această privință.
   (2)   În momentul adoptării de către statele membre, aceste măsuri trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o astfel de trimitere cu ocazia publicării lor oficiale. Metodele prin care se face o astfel de trimitere sunt stabilite de către statele membre.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 1997.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.-C. JUNCKER

      (1)  JO C 335, 6.11.1997.

      (2)  JO C 371, 8.12.1997.

      (3)  JO C 355, 21.11.1997.

      (4)  JO L 254, 30.9.1994, p. 64.


title: Directiva 98/7/CE a Parlamentului European Și a Consiliului din 16 februarie 1998 de modificare a Directivei 87/102/CEE de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum

text:
               15/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               210

         31998L0007

               L 101/17

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 98/7/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 16 februarie 1998
   de modificare a Directivei 87/102/CEE de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat (3),
   întrucât, pentru a promova realizarea și funcționarea pieței interne și pentru a asigura un grad ridicat de protecție a consumatorilor, este necesar să se utilizeze o singură metodă de calcul al ratei procentuale anuale aferente creditului de consum în întreaga Comunitate;
   întrucât articolul 5 din Directiva 87/102/CEE (4) prevede introducerea unei metode sau unor metode comunitare de calcul a acestei rate procentuale anuale;
   întrucât, în vederea introducerii acestei metode unice, este necesar să se elaboreze o formulă matematică unică de calcul al ratei procentuale anuale și de determinare a elementelor costului creditului care trebuie utilizate în calcul, prin indicarea acelor costuri care nu trebuie luate în considerare:
   întrucât anexa II la Directiva 87/102/CEE a introdus o formulă matematică de calcul al ratei procentuale anuale și întrucât articolul 1a alineatul (2) din directiva menționată prevede cheltuielile care se exclud din calculul „costului total al creditului pentru consumator”;
   întrucât statele membre care, înainte de 1 martie 1990, aplicau dispoziții legale care permiteau utilizarea unei alte formule matematice de calcul al ratei procentuale anuale, au primit permisiunea de a aplica în continuare aceste dispoziții pe o perioadă de tranziție de trei ani, începând cu 1 ianuarie 1993;
   întrucât Comisia a prezentat Consiliului un raport care, ținând seama de experiența acumulată, face posibilă aplicarea unei formule matematice unice la nivelul Comunității pentru calculul ratei procentuale anuale;
   întrucât, deoarece nici un stat membru nu a făcut uz de articolul 1a alineatul (3) din Directiva 87/102/CEE, care exclude anumite costuri din calculul ratei procentuale anuale în anumite state membre, acesta a devenit fără obiect;
   întrucât este necesară precizia de cel puțin o zecimală;
   întrucât se presupune că anul are 365 de zile sau 365,25 de zile sau (în cazul anului bisect) 366 de zile, 52 de săptămâni sau 12 luni egale; întrucât se presupune că o lună egală are 30,41666 de zile;
   întrucât este necesar ca consumatorii să poată să recunoască termenii utilizați în diferite state membre pentru a desemna „rata procentuală anuală”;
   întrucât este necesar să se analizeze fără întârziere în ce măsură este necesară armonizarea sporită a elementelor de cost ale creditului de consum pentru a permite consumatorului european să compare cu mai multă ușurință ratele procentuale anuale oferite de instituțiile din diferitele state membre, asigurându-se prin aceasta funcționarea armonioasă a pieței interne;
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 87/102/CEE se modifică după cum urmează:

               (a)

               Articolul 1a alineatul (1) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                           —

                           în versiunea în limba greacă a directivei:

                              „Το συνολικό ετήσιο πραγματικό ποσοστό επιβάρυνσης που εξισώνει σε ετήσια βάση τις παρούσες αξίες του συνόλου των τρεχουσών ή μελλοντικών υποχρεώσεων (δανείων, εξοφλήσεων και επιβαρύνσεων) που έχουν αναληφθεί από το δανειστή και το (δανειζόμενο) καταναλωτή, υπολογίζεται σύμφωνα με το μαθηματικό τύπο που παρατίθεται στο παράρτημα ΙΙ.”,

                           —

                           în versiunea în limba engleză a directivei:

                              „The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalises the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II.”

               (b)

               Articolul 1a alineatul (3) se elimină.

               (c)

               Articolul 1a alineatul (5) se elimină.

               (d)

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Fără a aduce atingere Directivei 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la publicitatea înșelătoare, precum și a normelor și principiilor aplicabile publicității neloiale, orice reclamă sau orice ofertă afișată în spații comerciale prin care o persoană își declară disponibilitatea de a acorda un împrumut sau de a servi drept intermediar în vederea încheierii unui contract de credit și în care se indică rata dobânzii sau orice alte cifre referitoare la costul creditului, trebuie, de asemenea, să precizeze și rata procentuală anuală, cu ajutorul unui exemplu reprezentativ, în cazul în care nu este posibil să se utilizeze și alte metode. (5)

               (e)

               Anexa II se înlocuiește cu textul anexei I la prezenta directivă.

               (f)

               Anexa III se înlocuiește cu textul anexei II la prezenta directivă.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive. Statele membre informează Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 16 februarie 1998.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. M. GIL-ROBLES

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. CUNNINGHAM

      (1)  JO C 235, 13.8.1996, p. 8 și

      JO C 137, 3.5.1997, p. 9.

      (2)  JO C 30, 30.1.1997, p. 94.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 20 februarie 1997 (JO C 85, 17.3.1997, p. 108), Poziția comună a Consiliului din 7 iulie 1997 (JO C 284, 19.9.1997, p. 1) și Decizia Parlamentului European din 19 noiembrie 1997. Decizia Consiliului din 18 decembrie 1997.

      (4)  JO L 42, 12.2.1987, p. 48, directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 90/88/CEE (JO L 61, 10.3.1990, p. 14).

      (5)  JO L 250, 19.9.1984, p. 17, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/55/CE (JO L 280, 23.10.1997, p. 18).”.
   ANEXA II

         „ANEXA II
         ECUAȚIA DE BAZĂ CARE EXPRIMĂ ECHIVALENȚA ÎNTRE ÎMPRUMUTURI, PE DE-O PARTE, ȘI RAMBURSĂRI ȘI TAXE, PE DE ALTĂ PARTE

         Semnificația literelor și simbolurilor:

                     K

                     numărul împrumutului

                     K′

                     numărul rambursării sau a plății taxelor

                     AK

                     valoarea împrumutului cu numărul K

                     A′K′

                     valoarea rambursării cu numărul K′

                     ∑

                     reprezintă o sumă

                     m

                     este numărul ultimului împrumut

                     m′

                     este numărul ultimei rambursări sau al ultimei plăți a taxelor

                     tK

                     este intervalul, exprimat în ani și fracțiuni de an, între data împrumutului nr. 1 și datele împrumuturilor ulterioare, de la 2 la m

                     tK′

                     este intervalul, exprimat în ani și fracțiuni de an, între data împrumutului nr. 1 și datele rambursărilor sau plăților taxelor, de la 1 la m′

                        i

                     este rata procentuală care poate fi calculată (fie algebric, prin aproximări succesive sau cu ajutorul unui program de calculator) atunci când ceilalți termeni ai ecuației sunt cunoscuți din contract sau din alte surse.

               Observații:

                     (a)

                     Sumele plătite de ambele părți la momente diferite nu vor fi în mod necesar egale și nu vor fi în mod obligatoriu plătite la intervale egale.

                     (b)

                     Data inițială este cea a primului împrumut.

                     (c)

                     Intervalele între datele utilizate în calcule sunt exprimate în ani sau în fracțiuni de an. Se presupune că un an are 365 de zile, 365,25 zile sau, în cazul anilor bisecți, 366 de zile, 52 de săptămâni sau 12 luni egale. O lună egală are 30,41666 de zile (i.e. 365/12).

                     (d)

                     Rezultatul calculelor va fi exprimat cu o precizie de cel puțin o zecimală.
                     La rotunjirea ultimei cifre se aplică următoarea regulă: în cazul în care cifra zecimalei care urmează unei anumite zecimale este superioară sau egală cu 5, cifra acestei zecimale va fi crescută cu 1.

                     (e)

                     Statele membre trebuie să prevadă ca metodele de rezolvare aplicabile să dea un rezultat egal cu acela al exemplelor prezentate de anexa III.”

   ANEXA II

         „ANEXA III
         EXEMPLE DE CALCUL
         A.   CALCULUL RATEI PROCENTUALE ANUALE PE BAZA ANULUI CALENDARISTIC [1 AN = 365 ZILE (SAU 366 ZILE PENTRU ANII BISECȚI]
         Primul exemplu
         Suma împrumutată: S = 1 000 ECU la 1 ianuarie 1994,
         Suma se rambursează printr-o singură plată de 1 200 ECU la 1 iulie 1995, i.e. 1 an și ½ sau în 546 zile (= 365 + 181) după data împrumutului.
         Ecuația devine:
         sau:

                     =

                     1,2

                     1 + i

                     =

                     1,1296204

                        i

                     =

                        0,1296204

               Această valoare se rotunjește la 13 % (sau 12,96 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).
         Al doilea exemplu
         Suma împrumutată este S = 1 000 ECU, dar creditorul reține 50 ECU pentru cheltuieli administrative, astfel încât împrumutul este de fapt de 950 ECU; suma rambursată este de 1 200 ECU, ca și în primul exemplu, iar plata se face la 1 iulie 1995.
         Ecuația devine:
         sau

                     =

                     1,263157

                     1 + i

                     =

                     1,169026

                        i

                     =

                        0,169026

               Această valoare se rotunjește la 16,9 %.
         Al treilea exemplu
         Suma împrumutată este de 1 000 ECU la 1 ianuarie 1994, rambursabilă în două tranșe, fiecare de 600 ECU, plătite după un an și respectiv, după doi ani.
         Ecuația devine:

         Ecuația este rezolvată algebric și rezultatul este i = 0,1306623, rotunjit la 13,1 % (sau 13,07 %, în cazul în care este preferat un calcul cu două zecimale).
         Al patrulea exemplu
         Suma împrumutată este de S = 1 000 ECU la 1 ianuarie 1994, iar sumele care urmează să fie rambursate de către împrumutat sunt următoarele:

                     După 3 luni (0,25 ani/90 de zile):

                     272 ECU

                     După 6 luni (0,5 ani/181 de zile):

                     272 ECU

                     După 12 luni (1 an/365 de zile):

                     544 ECU

                     Total:

                     1 088 ECU

               Ecuația devine:

         Ecuația permite calcularea lui i prin aproximări succesive care pot fi programate pe un calculator de buzunar.
         Se obține astfel i = 0,13226, rotunjit la 13,2 % (sau 13,23 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).
         B.   CALCULAREA RATEI PROCENTUALE ANUALE PE BAZA UNUI AN STANDARD (UN AN = 365 DE ZILE, SAU 365,25 DE ZILE SAU 52 DE SĂPTĂMÂNI SAU 12 LUNI STANDARD)
         Primul exemplu
         Suma împrumutată: S = 1 000 ECU
         Se rambursează într-o singură tranșă de 1 200 ECU, într-un interval de 1,5 ani (respectiv 1,5 × 365 = 547,5 de zile, 1,5 × 365,25 = 547,875 de zile, 1,5 × 366 = 549 de zile, 1,5 × 12 = 18 luni sau 1,5 × 52 = 78 de săptămâni) după data împrumutului.
         Ecuația devine:

         sau

            = 1,21 + i= 1,129243

            i= 0,129243
         Această valoare va fi rotunjită la 12,9 % (sau 12,92 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).
         Al doilea exemplu
         Suma împrumutată este de S = 1 000 ECU, dar creditorul reține 50 ECU pentru cheltuieli administrative, astfel că împrumutul este de fapt de 950 ECU; rambursarea este de 1 200 ECU, ca și în primul exemplu, și se face după 1,5 ani de la data împrumutului.
         Ecuația devine:

         sau

            = 1,2631571 + i= 1,168526

            i=
         0,168526
         Această valoare va fi rotunjită la 16,9 % (sau la 16,85 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).
         Al treilea exemplu
         Suma împrumutată este de 1 000 ECU, rambursabilă în două rate, fiecare de 600 ECU, plătite după un an și respectiv, după doi ani.
         Ecuația devine:

         Ecuația se rezolvă algebric și are ca rezultat i = 0,13066 care va fi rotunjit la 13,1 % (sau la 13,07 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).
         Al patrulea exemplu
         Suma împrumutată este de S = 1 000 ECU, iar sumele care urmează să fie plătite de către împrumutat sunt următoarele:

                     După 3 luni
                     (0,25 ani/13 săptămâni/91,25 zile/91,3125 zile)

                     272 ECU

                     După 6 luni
                     (0,5 ani/26 săptămâni/182,5 zile/182,625 zile)

                     272 ECU

                     După 12 luni
                     (1 an/52 săptămâni/365 zile/365,25 zile)

                     544 ECU

                     Total

                     1 088 ECU

               Ecuația devine:

         Această ecuație permite determinarea lui i prin aproximări succesive care pot fi programate pe un calculator de buzunar.
         Rezultatul este i = 0,13185 care va fi rotunjit la 13,2 % (sau 13,19 %, în cazul în care se preferă o precizie de două zecimale).”


title: Directiva 1999/26/CE a Comisiei din 20 aprilie 1999 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 93/94/CEE a Consiliului privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate la autovehiculele cu două sau trei roți (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               07/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               12

         31999L0026

               L 118/32

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 1999/26/CE A COMISIEI

   din 20 aprilie 1999
   de adaptare la progresul tehnic a Directivei 93/94/CEE a Consiliului privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate la autovehiculele cu două sau trei roți
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 92/61/CEE a Consiliului din 30 iunie 1992 privind omologarea autovehiculelor cu două sau trei roți (1), modificată de Actul de aderare a Austriei, Finlandei și Suediei, în special articolul 16,
   având în vedere Directiva 93/94/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate la autovehiculele cu două sau trei roți (2), în special articolul 3,

               (1)

               întrucât Directiva 93/94/CEE este una dintre directivele distincte ale procedurii comunitare de omologare introduse prin Directiva 92/61/CEE; întrucât dispozițiile Directivei 92/61/CEE privind sistemele, componente și unitățile tehnice ale vehiculelor se aplică în consecință și acelei directive;

               (2)

               întrucât dezvoltarea tehnologică permite acum o adaptare a Directivei 93/94/CEE a Consiliului la progresul tehnic; întrucât, pentru a asigura funcționarea corectă a sistemului de omologare completă, este necesar să se clarifice sau să se completeze anumite dispoziții ale respectivei directive;

               (3)

               întrucât, în acest sens, este necesară adaptarea dispozițiilor referitoare la condițiile de încărcare ale vehiculelor atunci când se măsoară înclinația și cele referitoare la dimensiunile spațiilor destinate montării plăcuței de înmatriculare din spate la cvadricicluri prevăzute cu o caroserie, precum și pentru alinierea figurii 1 la poziția reală a vehiculelor în timpul testelor și pentru o mai bună menționare a anumitor referințe în formularul descriptiv;

               (4)

               întrucât măsurile stabilite în această directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptare la progresul tehnic înființat prin articolul 13 din Directiva 70/156/CEE a Consiliului (3), modificată ultima dată de Directiva 98/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 93/94/CEE se modifică prin prezenta în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   În ceea ce privește spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate, începând cu 1 ianuarie 2000, statele membre nu pot:

               —

               refuza să acorde omologarea CE pentru un tip de autovehicul cu două sau trei roți;

               —

               interzice înmatricularea, vânzarea sau punerea în circulație a autovehiculelor cu două sau trei roți,

         dacă spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate respectă cerințele Directivei 93/94/CEE, modificată de prezenta directivă.
   (2)   Cu începere de la 1 ianuarie 2000, statele membre refuză să acorde omologarea CE pentru orice fel de autovehicul cu două sau trei roți dacă nu sunt respectate cerințele Directivei 93/94/CEE, modificată de prezenta directivă, privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până cel târziu la data de 31 decembrie 1999, dispozițiile necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive. Acestea informează imediat Comisia cu privire la acestea.
   Statele membre aplică respectivele dispoziții de la 1 ianuarie 2000.
   La adoptarea de către statele membre a acestor dispoziții, acestea includ o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modul în care urmează să fie făcută această trimitere.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre dispozițiile de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 20 aprilie 1999.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 225, 10.8.1992, p. 72.

      (2)  JO L 311, 14.12.1993, p. 83.

      (3)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1.

      (4)  JO L 11, 16.1.1999, p. 25.
   ANEXA

               1.

               Punctul 1.1 se înlocuiește cu următorul text:

                           „1.1.

                           Mopede și cvadricicluri ușoare fără caroserie.”

               2.

               Punctul 1.2 se înlocuiește cu următorul text:

                           „1.2.

                           Motociclete, tricicluri cu o putere maximă de 15 kW și cvadricicluri, altele decât cele ușoare, fără caroserie.”

               3.

               Punctul 1.3 se înlocuiește cu următorul text:

                           „1.3.

                           Tricicluri cu o putere maximă mai mare de 15 kW, cvadricicluri ușoare prevăzute cu o caroserie și cvadricicluri, altele decât cele ușoare prevăzute cu o caroserie.”

               4.

               Punctul 3.1.2 se înlocuiește cu următorul text:

                           „3.1.2.

                           poate să fie înclinată față de verticală cu nu mai mult de 30o, cu vehiculul neîncărcat, atunci când plăcuța de suport a numărului de înmatriculare este orientată în sus;”.

               5.

               Punctul 3.1.3 se înlocuiește cu următorul text:

                           „3.1.3.

                           poate să fie înclinată față de verticală cu nu mai mult de 15o, cu vehiculul neîncărcat, atunci când plăcuța de suport a numărului de înmatriculare este orientată în jos;”.

               6.

               Punctul 4.1 se înlocuiește cu următorul text:

                           „4.1.

                           Nici un punct din cadrul spațiului destinat montării plăcuței de înmatriculare nu poate fi cu mai mult de 1,5 m deasupra solului atunci când vehiculul nu este încărcat.”

               7.

               Punctul 5.1 se înlocuiește cu următorul text:

                           „5.1.

                           Nici un punct din cadrul spațiului destinat montării plăcuței de înmatriculare nu va fi la o înălțime mai mică de 0,20 m sau de raza roții deasupra solului dacă aceasta este mai mică de 0,20 m, atunci când vehiculul nu este încărcat.”

               8.

               Figura 1 se înlocuiește cu următoarea:„

               9.

               Apendicele 1 se înlocuiește cu următorul text:„
                  Apendicele 1
                  Formular descriptiv privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate la un tip de autovehicul cu două sau trei roți
                  (se anexează la cererea pentru omologarea de tip pentru componente atunci când se depune separat față de cererea pentru omologarea de tip pentru vehicul)
                  Comanda nr. (atribuit de solicitant):
                  Cererea pentru omologarea de tip pentru componente privind spațiul destinat montării plăcuței de înmatriculare din spate la un tip de autovehicul cu două sau trei roți trebuie să conțină informațiile stabilite în anexa II la Directiva 92/61/CEE a Consiliului partea A secțiunile:

                              —

                              0.1;

                              —

                              0.2;

                              —

                              0.4-0.6;

                              —

                              2.2;

                              —

                              2.2.1;

                              —

                              9.6;

                              —

                              9.6.1.

                        ”