title: Directiva Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat

text:
               10/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               10

         31988L0361

               L 178/5

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 24 iunie 1988
   pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat
   (88/361/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 69 și 70 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei prezentată în urma consultării Comitetului monetar (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   întrucât articolul 8 din tratat prevede că piața internă cuprinde o zonă fără granițe interne în interiorul căreia se asigură libera circulație a capitalului, fără a aduce atingere altor dispoziții din tratat;
   întrucât statele membre ar trebui să fie capabile să adopte măsurile necesare pentru reglementarea lichidității bancare; întrucât aceste măsuri ar trebui să se limiteze la acest scop;
   întrucât statele membre ar trebui, dacă este cazul, să fie capabile să adopte măsuri pentru restricționarea, temporară și cu respectarea procedurilor comunitare relevante, a mișcărilor de capital pe termen scurt, care ar putea, chiar dacă nu există nici o contrazicere vizibilă a conceptelor economice de bază, perturba grav desfășurarea politicii lor monetare și a cursului de schimb;
   întrucât, în interesul transparenței, este recomandabil a se indica domeniul de aplicare, în conformitate cu aranjamentele prevăzute în prezenta directivă, a măsurilor temporare adoptate în domeniul circulației capitalului în beneficiul Regatului Spaniei și al Republicii Portugheze prin Actul de aderare din 1985;
   întrucât, în conformitate cu prevederile articolelor 61-66 și 222-232 din Actul de aderare din 1985, Regatul Spaniei și Republica Portugheză pot amâna liberalizarea anumitor mișcări de capital, prin derogare de la obligațiile prevăzute de Prima Directivă a Consiliului din 11 mai 1960 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/566/CEE (4); întrucât Directiva 86/366/CEE prevede, de asemenea, aplicarea aranjamentelor temporare în beneficiul celor două state membre în ceea ce privește obligațiile lor de a liberaliza mișcările de capital; întrucât este oportun ca cele două state membre să poată amâna aplicarea noilor obligații de a liberaliza care rezultă din prezenta directivă;
   întrucât Republica Elenă și Irlanda se confruntă, deși într-o măsură diferită, cu dificultăți ale balanței de plăți și niveluri înalte ale datoriei externe; întrucât liberalizarea imediată și completă a mișcărilor de capital de către cele două state membre ar face și mai dificil pentru ele să continue aplicarea măsurilor pe care le-au adoptat în vederea îmbunătățirii poziției lor externe și a întăririi capacității sistemelor lor financiare de adaptare la exigențele unei piețe financiare comunitare integrate; întrucât este potrivit, în conformitate cu articolul 8c din tratat, să se acorde celor două state membre, avându-se în vedere situațiile lor specifice, mai mult timp pentru a se conforma obligațiilor rezultând din prezenta directivă;
   întrucât în unele state membre, în special în cele din zonele de graniță, deplina liberalizare a mișcărilor de capital ar putea provoca dificultăți pe piața reședințelor secundare; întrucât dreptul intern existent care reglementează aceste tranzacții nu ar trebui să fie afectat de intrarea în vigoare a prezentei directive;
   întrucât ar trebui să se profite de perioada stabilită pentru ca prezenta directivă să producă efecte pentru a permite Comisiei să prezinte propuneri menite să elimine sau să reducă riscurile de denaturare, evaziune fiscală și fraudă fiscală datorate diversității sistemelor fiscale naționale și pentru a permite Consiliului să adopte o poziție față de aceste propuneri;
   întrucât, în conformitate cu articolul 70 alineatul (1) din tratat, Comunitatea se angajează să atingă cel mai înalt grad posibil de liberalizare a mișcării de capital între rezidenții săi și cei ai țărilor terțe;
   întrucât marea amploare a mișcărilor de capital pe termen scurt spre și dinspre țări terțe poate perturba grav situația monetară și financiară a statelor membre sau poate supune unor presiuni puternice piețele valutare; întrucât asemenea evenimente se pot dovedi dăunătoare pentru coeziunea sistemului monetar european, pentru funcționarea normală a pieței interne și pentru realizarea treptată a uniunii economice și monetare; întrucât este deci oportună crearea condițiilor necesare pentru acțiunea concentrată a statelor membre, dacă acest lucru va deveni necesar;
   întrucât prezenta directivă înlocuiește Directiva 72/156/CEE a Consiliului din 21 martie 1972 privind reglementarea fluxurilor internaționale de capital și neutralizarea efectelor lor nedorite asupra lichidității interne (5); întrucât Directiva 72/156/CEE trebuie în consecință abrogată,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Fără a aduce atingere dispozițiilor de mai jos, statele membre elimină restricțiile privind mișcările de capital care se realizează între rezidenții statelor membre. Pentru a facilita aplicarea prezentei directive, mișcările de capital se clasifică în conformitate cu nomenclatorul prezentat în anexa I.
   (2)   Transferurile cu privire la mișcările de capital se vor efectua în aceleași condiții ale cursului de schimb ca cele care guvernează plățile privind tranzacțiile curente.
   Articolul 2
   Măsurile adoptate pentru reglementarea lichidității bancare, care au un impact specific asupra tranzacțiilor de capital efectuate de instituțiile de credit cu nerezidenții, vor fi notificate de către statele membre Comitetului guvernatorilor băncilor centrale, Comitetului monetar și Comisiei, până la data intrării în vigoare a acestora.
   Aceste măsuri se vor limita la ceea ce este necesar scopurilor reglementării monetare interne. Comitetul monetar și Comitetul guvernatorilor băncilor centrale vor prezenta Comisiei opiniile lor față de aceste măsuri.
   Articolul 3
   (1)   În cazul în care mișcările de capital pe termen scurt de o amploare excepțională, reflectate în special de variații mari ale lichidității interne, supun la presiuni grave piețele valutare și provoacă perturbări grave în desfășurarea politicii monetare și a cursului de schimb a statelor membre, în urma consultării Comitetului monetar și a Comitetului guvernatorilor băncilor centrale, Comisia poate autoriza statele membre să adopte măsuri de protecție în ceea ce privește mișcările de capital prezentate în anexa II, măsuri ale căror condiții și detalii vor fi stabilite de către Comisie.
   (2)   În cazul în care aceste măsuri sunt necesare, statul membru interesat poate adopta el însuși, din motive de urgență, măsuri de protecție de genul celor menționate mai sus. Comisia și celelalte state membre sunt informate în legătură cu aceste măsuri până la data intrării lor în vigoare. În urma consultării Comitetului monetar și a Comitetului guvernatorilor băncilor centrale, Comisia decide dacă statul membru interesat poate continua să aplice aceste măsuri sau dacă ar trebui să le modifice sau să le elimine.
   (3)   Deciziile adoptate de către Comisie în conformitate cu alineatele (1) și (2) pot fi revocate sau modificate de Consiliu care hotărăște cu majoritate calificată de voturi.
   (4)   Perioada de aplicare a măsurilor de protecție adoptate în conformitate cu prezentul articol nu poate depăși șase luni.
   (5)   Înainte de 31 decembrie 1992, Consiliul analizează, pe baza unui raport întocmit de Comisie și după primirea avizului Comitetului monetar și Comitetului guvernatorilor băncilor centrale, dacă prevederile prezentului articol mai corespund, atât ca principii, cât și ca modalități, nevoilor pentru care au fost adoptate.
   Articolul 4
   Prezenta directivă nu aduce atingere dreptului statelor membre de a adopta toate măsurile necesare pentru a preveni nerespectarea actelor lor cu putere de lege și a normelor administrative, inter alia, în domeniul fiscal și al supravegherii prudențiale a instituțiilor financiare, sau de a stabili proceduri pentru declararea, în scopuri administrative sau statistice, a mișcărilor de capital.
   Aplicarea acestor măsuri și proceduri nu pot avea drept efect obstrucționarea mișcărilor de capital efectuate în conformitate cu dreptul comunitar.
   Articolul 5
   În ceea ce privește Regatul Spaniei și Republica Portugheză, în domeniul mișcărilor de capital, domeniul de aplicare a prevederilor Actului de aderare din 1985 va fi cel arătat în anexa III, în conformitate cu nomenclatorul privind mișcările de capital cuprins în anexa I.
   Articolul 6
   (1)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1990. Acestea informează de îndată Comisia în acest sens. De asemenea, acestea vor face cunoscută, până la data intrării sale în vigoare, orice nouă măsură adoptată sau orice modificare adusă prevederilor care reglementează mișcările de capital enumerate în anexa I.
   (2)   Regatul Spaniei și Republica Portugheză, fără a aduce atingere articolelor 61-66 și 222-232 din Actul de aderare din 1985, precum și Republica Elenă și Irlanda pot continua să aplice temporar restricții mișcărilor de capital enumerate în anexa IV, cu respectarea condițiilor și a termenelor prevăzute în această anexă.
   În cazul în care, înainte de expirarea termenului prevăzut pentru liberalizarea mișcărilor de capital menționate în listele III și IV din anexa IV, Republica Portugheză și Republica Elenă consideră că nu pot trece la liberalizare, în special din cauza dificultăților la balanța de plăți sau pentru că sistemul financiar național este insuficient adaptat, la cererea unuia sau altuia dintre aceste două state membre, Comisia, în colaborare cu Comitetul monetar, analizează situația economică și financiară a respectivului stat membru. Pe baza rezultatului acestei analize, Comisia propune Consiliului prelungirea termenului stabilit pentru liberalizarea tuturor sau numai a unora dintre mișcările de capital menționate. Această prelungire nu poate depăși trei ani. Consiliul hotărăște în conformitate cu procedura stabilită la articolul 69 din tratat.
   (3)   Regatul Belgiei și Marele Ducat al Luxemburgului pot continua, temporar, să utilizeze piața monetară dublă, în condițiile și pentru perioadele prevăzute în anexa V.
   (4)   Legislația internă existentă care reglementează dobândirea reședințelor secundare poate fi menținută până când Consiliul adoptă noi prevederi în acest domeniu, în conformitate cu articolul 69 din tratat. Această prevedere nu aduce atingere aplicabilității altor prevederi de drept comunitar.
   (5)   Comisia prezeintă Consiliului, până la 31 decembrie 1988, propuneri privind eliminarea sau reducerea riscurilor de denaturare, evaziune fiscală și fraudă fiscală datorate diversității sistemelor naționale de impozitare a economiilor și privind controlul aplicării acestor sisteme.
   Consiliul adoptă o poziție față de aceste propuneri ale Comisiei până la 30 iunie 1989. Toate prevederile fiscale de natură comunitară vor fi adoptate cu unanimitate de voturi, conform tratatului.
   Articolul 7
   (1)   În ceea ce privește tratamentul aplicat transferurilor legate de mișcările de capital spre și dinspre țări terțe, statele membre se străduiesc să atingă același grad de liberalizare cu cel care se aplică operațiunilor cu rezidenții altor state membre, în conformitate cu celelalte prevederi din prezenta directivă.
   Prevederile paragrafului precedent nu aduc atingere aplicării față de țările terțe a normelor interne sau a dreptului comunitar, în special a oricăror condiții reciproce privind operațiunile care implică dreptul de stabilire, furnizarea de servicii financiare și acceptarea de valori mobiliare pe piețele de capital.
   (2)   În cazul în care amploarea mișcărilor de capital pe termen scurt spre și dinspre țări terțe poate perturba grav situația monetară și financiară internă sau externă a statelor membre, sau a mai multora dintre ele, sau poate supune unor presiuni puternice relațiile valutare în cadrul comunității sau pe cele dintre comunitate și țări terțe, statele membre se consultă între ele în privința oricărei măsuri de adoptat pentru a contracara astfel de dificultăți. Această consultare va avea loc în cadrul Comitetului guvernatorilor băncilor centrale și al Comitetului monetar, la inițiativa Comisiei sau a oricăruia dintre statele membre.
   Articolul 8
   Cel puțin o dată pe an, Comitetul monetar analizează situația privind libera circulație a capitalului, așa cum se prezintă ea în urma aplicării acestei directive. Analiza acoperă măsurile privind reglementarea internă a pieței financiare, monetare și de credit, care ar putea avea un impact specific asupra mișcărilor de capital internaționale și asupra tuturor celorlalte aspecte ale prezentei directive. Comitetul raportează Comisiei cu privire la rezultatul acestei analize.
   Articolul 9
   Prima Directivă din 11 mai 1960 și Directiva 72/156/CEE se abrogă de la 1 iulie 1990.
   Articolul 10
   Această directivă se adresează tuturor statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 24 iunie 1988.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BANGEMANN

      (1)  JO C 26, 1.2.1988, p. 1.

      (2)  Aviz emis la 17 iunie 1988 (nepublicat în Jurnalul Oficial până la această dată).

      (3)  JO L 43, 12.7.1960, p. 921/60.

      (4)  JO L 332, 26.11.1986, p. 22.

      (5)  JO L 91, 18.4.1972, p. 13.
   ANEXA I
   NOMENCLATORUL MIȘCĂRILOR DE CAPITAL MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1 DIN DIRECTIVĂ
   Mișcările de capital sunt clasificate în prezentul nomenclator în funcție de natura economică a activelor și pasivelor la care se referă, exprimate fie în monedă națională, fie în valută.
   Mișcările de capital enumerate în nomenclator acoperă:

               —

               toate operațiunile necesare realizării mișcărilor de capital: încheierea și executarea tranzacțiilor și transferurilor aferente. Tranzacția se realizează, în general, între rezidenții diferitelor state membre, chiar dacă unele mișcări de capital sunt efectuate de către o singură persoană, în nume propriu (de exemplu, transferuri de active aparținând emigranților);

               —

               operațiunile efectuate de orice persoană fizică sau juridică (1), inclusiv operațiunile privind activele sau pasivele statelor membre sau ale altor instituții ale administrației publice și organizații publice, conform dispozițiilor articolului 68 alineatul (3) din tratat;

               —

               accesul operatorului economic la toate tehnicile financiare disponibile pe piață utilizate pentru efectuarea operațiunii în cauză. De exemplu, conceptul achiziționării de valori mobiliare și alte instrumente financiare cuprinde nu numai operațiunile la vedere, ci și toate tehnicile de tranzacționare disponibile: tranzacții la termen, tranzacții cu primă sau garanție, operațiuni swap contra alte active etc. Tot astfel, conceptul de operațiuni în cont curent și în cont de depozit la instituțiile financiare cuprinde nu numai deschiderea de conturi și plasarea de fonduri în aceste conturi, ci și tranzacții valutare la termen, indiferent dacă acestea acoperă riscul valutar sau adoptă o poziție valutară deschisă;

               —

               operațiunile de lichidare sau cesiune a activelor, repatrierea veniturilor obținute din lichidarea acestora (1) sau utilizarea imediată a acestor venituri în limitele obligațiilor comunitare;

               —

               operațiunile restituire a creditelor sau împrumuturilor.

         Prezentul nomenclator nu constituie o listă exhaustivă a mișcărilor de capital – de unde rezultă titlul XIII – F „Alte mișcări de capital – diverse”. Prin urmare, nu ar trebui interpretat ca limitând domeniul de aplicare a principiului liberalizării depline a mișcărilor de capital, menționat la articolul 1 din directivă.
   I   – INVESTIȚII DIRECTE (1)

   1.   Înființarea și extinderea de sucursale sau noi întreprinderi aparținând doar persoanei care deține capitalul și achiziționarea completă a întreprinderilor existente.
   2.   Participarea la întreprinderi noi sau deja existente în vederea formării sau menținerii unor legături economice durabile.
   3.   Credite pe termen lung în vederea formării sau menținerii unor legături economice durabile.
   4.   Reinvestirea profiturilor în vederea menținerii unor legături economice durabile.
   A.   Investiții directe pe teritoriul național efectuate de către nerezidenți (1)

   B.   Investiții directe în străinătate efectuate de către rezidenți (1)

   II.   INVESTIȚII IMOBILIARE (neincluse la punctul I) (1)

   A.   Investiții imobiliare pe teritoriul național efectuate de către nerezidenți
   B.   Investiții mobiliare în străinătate efectuate de către rezidenți
   III.   OPERAȚIUNI CU VALORI MOBILIARE TRANZACȚIONATE ÎN MOD OBIȘNUIT PE PIAȚA DE CAPITAL (neincluse la punctele I, IV și V)
   (a)   Acțiuni și alte valori mobiliare de natură participativă (1).
   (b)   Obligațiuni (1).
   A.   Tranzacții cu valori mobiliare pe piața de capital
   1.   Achiziționarea de către nerezidenți a valorilor mobiliare interne tranzacționate prin bursa de valori (1).
   2.   Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare străine tranzacționate prin bursa de valori.
   3.   Achiziționarea de către nerezidenți a valorilor mobiliare interne netranzacționate prin bursa de valori (1).
   4.   Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare străine netranzacționate prin bursa de valori.
   B.   Admiterea de valori mobiliare pe piața de capital (1)

   (i)   Introducerea la bursa de valori (1).
   (ii)   Emiterea și plasarea pe piața de capital*.
   1.   Acceptarea de valori mobiliare interne pe piața străină de capital.
   2.   Acceptarea de valori mobiliare străine pe piața internă de capital.
   IV.   OPERAȚIUNI ÎN UNITĂȚI ALE ÎNTREPRINDERILOR DE PLASAMENT COLECTIV (1)

   (a)   Unități ale întreprinderilor de plasament colectiv în valori mobiliare tranzacționate în mod normal pe piața de capital (acțiuni, alte titluri de proprietate și obligațiuni).
   (b)   Unități ale întreprinderilor de plasament colectiv în valori mobiliare sau instrumente tranzacționate, în mod normal, pe piața monetară.
   (c)   Unități ale întreprinderilor de plasament colectiv în alte active.
   A.   Tranzacții în unități ale întreprinderilor de plasament colectiv
   1.   Achiziționarea de către nerezidenți a unităților de întreprinderi naționale tranzacționate prin bursa de valori.
   2.   Achiziționarea de către rezidenți a unităților de întreprinderi străine de plasament colectiv tranzacționate prin bursa de valori.
   3.   Achiziționarea de către nerezidenți a unităților de întreprinderi naționale netranzacționate prin bursa de valori.
   4.   Achiziționarea de către rezidenți a unităților de întreprinderi străine netranzacționate prin bursa de valori.
   B.   Administrarea unităților întreprinderilor de plasament colectiv pe piața de capital
   (i)   Introducerea la bursa de valori.
   (ii)   Emiterea și plasarea pe piața de capital.
   1.   Acceptarea de unități de întreprinderi naționale de plasament colective pe piața străină de capital.
   2.   Acceptarea de unități de întreprinderi de plasament colectiv străine pe piața internă de capital.
   V.   OPERAȚIUNI CU VALORI MOBILIARE ȘI ALTE INSTRUMENTE TRANZACȚIONATE ÎN MOD OBIȘNUIT PE PIAȚA MONETARĂ (1)

   A.   Tranzacții cu valori mobiliare și alte instrumente pe piața monetară
   1.   Achiziționarea de către nerezidenți a valorilor mobiliare și instrumentelor de pe piața monetară internă.
   2.   Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare și instrumentelor de pe piața monetară externă.
   B.   Acceptarea a valorilor mobiliare și a altor instrumente pe piața monetară
   (i)   Introducerea pe o piață monetară recunoscută*.
   (ii)   Emiterea și plasarea pe o piață monetară recunoscută.
   1.   Acceptarea valorilor mobiliare și instrumentelor pe o piață monetară străină.
   2.   Acceptarea valorilor mobiliare și instrumentelor străine pe piața monetară străină.
   VI.   OPERAȚIUNI ÎN CONTURILE CURENTE ȘI ÎN CONTURILE DE DEPOZIT LA INSTITUȚII FINANCIARE (1)

   A.   Operațiuni efectuate de către nerezidenți cu instituțiile financiare interne
   B.   Operațiuni efectuate de către rezidenți cu instituțiile financiare străine
   VII   – CREDITE PRIVIND TRANZACȚIILE COMERCIALE SAU PRESTĂRILE DE SERVICII LA CARE PARTICIPĂ UN REZIDENT (1)

   1.   Pe termen scurt (mai puțin de un an).
   2.   Pe termen mediu (de la unu la cinci ani).
   3.   Pe termen lung (cinci ani sau mai mult).
   A.   Credite acordate de către nerezidenți rezidenților
   B.   Credite acordate de către rezidenți nerezidenților
   VIII.   ÎMPRUMUTURI ȘI CREDITE FINANCIARE (neincluse la punctele I, VII și XI) (1)

   1.   Pe termen scurt (mai puțin de un an).
   2.   Pe termen mediu (de la unu la cinci ani).
   3.   Pe termen lung (cinci ani sau mai mult).
   A.   Credite acordate de către nerezidenți rezidenților
   B.   Credite acordate de către rezidenți nerezidenților
   IX.   CAUȚIUNI, ALTE GARANȚII ȘI DREPTURI DE GAJ
   A.   Acordate de către nerezidenți rezidenților
   B.   Acordate de către rezidenți nerezidenților
   X.   TRANSFERURI ÎN DERULAREA CONTRACTELOR DE ASIGURARE
   A.   Premii și plăți legate de asigurarea de viață
   1.   Contracte încheiate între societățile de asigurare de viață interne cu nerezidenții.
   2.   Contracte încheiate între societățile de asigurare de viață străine cu rezidenții.
   B.   Prime și plăți legate de asigurarea creditelor
   1.   Contracte încheiate între societățile de asigurare a creditelor interne cu nerezidenții.
   2.   Contracte încheiate între societățile străine de asigurare a creditelor cu rezidenții.
   C.   Alte transferuri de capital legate de contractele de asigurare
   XI.   CIRCULAȚIA CAPITALULUI CU CARACTER PERSONAL
   A.   Împrumuturi
   B.   Cadouri și donații
   C.   Zestre
   D.   Moșteniri și succesiuni
   E.   Plata datoriilor de către imigranți în țara anterioară de reședință
   F.   Transferuri de active constituite de către rezidenți, în eventualitatea emigrării, la momentul instalării lor sau în timpul perioadei de ședere în străinătate
   G.   Transferuri, în timpul perioadei de ședere, a economiilor imigranților în țara anterioară de reședință
   XII.   IMPORTUL ȘI EXPORTUL FIZIC AL ACTIVELOR FINANCIARE
   A.   Valori mobiliare
   B.   Mijloace de plată de orice tip
   XIII.   ALTE DEPLASĂRI DE CAPITAL
   A.   Taxe de succesiune
   B.   Daune interese (atunci când acestea pot fi considerate capital)
   C.   Restituiri în cazul rezilierii contractelor și restituirile plăților necuvenite (atunci când acestea pot fi considerate capital)
   D.   Drepturi de autor: brevete, proiecte, mărci de comerț și invenții (cesiuni și transferuri decurgând din astfel de cesiuni)
   E.   Transferuri de mijloace financiare necesare pentru furnizarea de servicii (neincluse la punctul VI)
   F.   Diverse
   NOTE EXPLICATIVE
   În sensul prezentului nomenclator și al directivei, următoarele expresii au înțelesul de mai jos:
   Investiții directe
   Investiții de toate tipurile efectuate de către persoane fizice sau de către întreprinderi comerciale, industriale sau financiare, care servesc la stabilirea sau menținerea unor legături directe și de durată între persoana care furnizează capitalului și antreprenorul sau întreprinderea cărora le-a fost pus la dispoziție capitalului, în vederea desfășurării unei activități economice. Prin urmare, acest concept trebuie înțeles în sensul cel mai larg.
   Întreprinderile menționate la punctul I-1 al nomenclatorului cuprind întreprinderi independente din punct de vedere juridic (filiale în proprietate deplină) și sucursale.
   În privința întreprinderilor menționate la punctul I-2 al nomenclatorului, care au statut de societăți pe acțiuni, există participare de natura investiției directe, atunci când majoritatea acțiunilor deținute de o persoană fizică de la o altă întreprindere sau de orice alt deținător, îi dă posibilitatea deținătorului, fie conform dreptului intern al societăților pe acțiuni, fie conform altor dispoziții, să participe efectiv la administrarea societății sau la controlul acesteia.
   Împrumuturile pe termen lung de natură participativă menționate la punctul I-3 al nomenclatorului înseamnă împrumuturi pe o perioadă mai mare de cinci ani, care sunt contractate în scopul stabilirii sau menținerii unor legături economice de durată. Principalul exemplu care poate fi citat este cel al creditelor acordate de către o societate filialelor sale sau altor societăți în care societatea respectivă deține acțiuni și credite legate de un aranjament de împărțire a profitului. Împrumuturile acordate de instituțiile financiare în vederea stabilirii sau menținerii unor legături economice de durată sunt, de asemenea, cuprinse în acest capitol.
   Investiții imobiliare
   Achiziții de clădiri și terenuri și construcția de clădiri de către persoane particulare în scopul obținerii de profit sau pentru folosință personală. Această categorie cuprinde și drepturile de uzufruct, servitute și superficie.
   Introducerea la bursa de valori sau pe o piață monetară recunoscută
   Admiterea – în conformitate cu o procedură specificată – a valorilor mobiliare și a altor instrumente negociabile la tranzacționări, controlate fie oficial, fie neoficial la o bursă de valori recunoscută în mod oficial sau pe un segment oficial recunoscut al pieței monetare.
   Valori mobiliare tranzacționate la bursa de valori (cotate oficial sau neoficial)
   Valori mobiliare a căror tranzacționare este controlată prin regulamente, al căror preț este publicat în mod regulat, fie de către burse de valori oficiale (valori mobilare cotate oficial) sau de alte organisme aferente bursei de valori – de exemplu, comitetele băncilor (valori mobiliare cotate neoficial).
   Emiterea de valori mobiliare și alte instrumente negociabile
   Vânzarea prin ofertă către public.
   Plasarea valorilor mobiliare și a altor instrumente negociabile
   Vânzarea directă a valorilor mobiliare de către emitent sau de către un consorțiu pe care emitentul l-a însărcinat să le vândă, fără a se fi făcut o ofertă către public.
   Valori mobiliare și alte instrumente naționale sau străine
   Valori mobilare în funcție de țara în care emitentul își are sediul principal. Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare naționale și a altor instrumente emise pe o piață străină este considerată achiziționare de valori mobiliare străine.
   Acțiuni și alte valori mobiliare de natură participativă
   Includ drepturile de a subscrie la acțiuni nou emise.
   Obligațiuni
   Valori mobiliare negociabile cu scadență de doi ani sau mai mult de la momentul emiterii, pentru care fixarea ratei dobânzii și a condițiilor de restituire a creditului și a dobânzii sunt stabilite în momentul emiterii.
   Întreprinderi de plasament colectiv
   Întreprinderi:

               —

               al căror obiect de activitate este plasamentul colectiv în valori mobiliare sau în alte active pentru care ele adună capital și care funcționează pe principiul dispersării riscului, precum și

               —

               ale căror unități sunt recumpărate sau răscumpărate, direct sau indirect din activele acelor întreprinderi, la cererea deținătorilor, conform condițiilor legale, contractuale sau statutare care le guvernează. Acțiunea întreprinsă de o întreprindere de plasament colectiv pentru a asigura că valoarea de bursă a unităților sale nu se îndepărtează, în mod semnificativ, de valoarea netă a activelor lor va fi considerată ca echivalând cu o astfel de recumpărare sau răscumpărare.

         Astfel de întreprinderi pot fi constituite conform legii, fie că este vorba de legea contractelor (ca fonduri comune de plasament administrate de societăți de management), de legea trusturilor (ca unități trusturi) sau conform statutului (ca societăți de investiții).
   Pentru scopurile directivei, „fondurile comune” vor include, de asemenea, trusturile.
   Valori mobiliare și alte instrumente tranzacționate, în mod obișnuit, pe piața monetară
   Bonuri de tezaur și alte titluri negociabile, certificate de depozit, polițe bancare, hârtii comerciale și alte asemenea instrumente.
   Credite legate de tranzacții comerciale sau de furnizarea de servicii
   Credite comerciale contractuale (avansuri sau plăți eșalonate pentru lucrări în curs de desfășurare sau comandate și termene de plată prelungite, care implică sau nu subscripția la un efect de comerț) și finanțarea lor prin credite furnizate de către instituții de credit. Această categorie cuprinde, de asemenea, operațiunile de factoring.
   Împrumuturi și credite financiare
   Finanțarea de orice tip acordată de instituțiile financiare, inclusiv finanțarea legată de tranzacții comerciale sau de furnizarea de servicii la care nu participă nici un rezident.
   Această categorie cuprinde, de asemenea, creditele ipotecare, creditele de consum și leasingul financiar, precum și facilitățile de sprijin și alte facilități pentru emiterea de efecte.
   Rezidenți sau nerezidenți
   Persoane fizice sau juridice conform definițiilor stabilite în regulamentele privind controlul schimburilor valutare în vigoare în fiecare dintre statele membre.
   Venituri din lichidare (a investițiilor, valorilor mobilare etc.)
   Venituri obținute din vânzare, inclusiv orice apreciere a capitalului, volumul restituirilor, venituri obținute în urma executării hotărârilor judecătorești etc.
   Persoane fizice sau juridice
   Astfel cum au fost definite de normele interne.
   Instituții financiare
   Bănci, case de economii și instituții specializate în acordarea de credite pe termen scurt, mediu și lung, precum și societăți de asigurări, societăți de construcții și alte instituții cu caracter similar.
   Instituții de credit
   Bănci, case de economii și instituții specializate în acordarea de credite pe termen scurt, mediu și lung.

      (1)  A se vedea notele explicative de mai jos.
   ANEXA II
   LISTA OPERAȚIUNILOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 3 DIN DIRECTIVĂ

               Natura operațiunii

               Titlul

               Operațiuni cu valori mobiliare și alte instrumente tranzacționate, în mod obișnuit, pe piața monetară

               V

               Operațiuni în conturi curente și în conturi de depozit la instituții financiare

               VI

               Operațiuni în unități de întreprinderi de plasament colectiv

               IV-A și B (c)

                           –

                           întreprinderi de plasament în valori mobiliare sau instrumente tranzacționate pe piața monetară

               Împrumuturi și credite financiare

               VIII-A și B-1

               – pe termen scurt

               Mișcări de capital cu caracter personal

               XI-A

               – împrumuturi

               Importul și exportul fizic al activelor financiare

               XII

               – valori mobiliare tranzacționate în mod normal pe piața monetară

               – mijloace de plată

               Alte deplasări de capital: diverse

               XIII-F

               – operațiuni pe termen scurt similare celor enumerate mai sus

               Restricțiile care por fi aplicate de către statele membre mișcărilor de capital enumerate mai sus trebuie definite și aplicate astfel încât să afecteze cel mai puțin posibil libera circulație a persoanelor, mărfurilor și serviciilor.

         ANEXA III
   MENȚIONATE LA ARTICOLUL 5 DIN DIRECTIVĂ
   Domeniul de aplicare a prevederilor Actului de aderare din 1985 cu privire la mișcările de capital, conform nomenclatorului privind mișcările de capital prezentat în anexa I la directivă

               Articolele din Actul de aderare
               (datele încetării măsurilor tranzitorii)

               Natura operațiunii

               Titlul

         (a)   Prevederi care privesc Regatul Spaniei

               Articolul 62
               (31.12.1990)

               Investiții directe efectuate de către rezidenți în străinătate

               I-B

               Articolul 63
               (31.12.1990)

               Investiții imobiliare efectuate de către rezidenți în străinătate

               II-B

               Articolul 64
               (31.12.1988)

               Operațiuni cu valori mobiliare tranzacționate în mod obișnuit pe piața capitalurilor

                           –

                           Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare străine tranzacționate la bursa de valori

               III-A-2

                           –

                           cu excepția obligațiunilor emise pe o piață străină și exprimate în monedă națională

               Operațiuni în unități ale întreprinderilor de plasament colectiv

                           –

                           Achiziționarea de către rezidenți a unităților negociate la bursa de valori a întreprinderilor de plasament colectiv

               IV-A-2

                           –

                           cu excepția unităților întreprinderilor care se prezintă sub forma fondurilor comune de plasament

         (b)   Prevederi care privesc Republica Portugheză

               Articolul 222
               (31.12.1989)

               Investiții directe efectuate de către nerezidenți pe teritoriul național

               I-A

               Articolul 224
               (31.12.1992)

               Investiții directe efectuate de către rezidenți în străinătate

               I-B

               Articolele 225 și 226
               (31.12.1990)

               Investiții imobiliare efectuate de către nerezidenți pe teritoriul național

               II-A

               Articolul 227
               (31.12.1992)

               Investiții imobiliare efectuate de către rezidenți în străinătate

               II-B

               Articolul 228
               (31.12.1990)

               Mișcări de capital cu caracter personal

                           (i)

                           pentru aplicarea plafoanelor celor mai ridicate prevăzute la articolul 228 alineatul (2):

               – dote

               XI-C

               – moșteniri și succesiuni

               XI-D

                           –

                           transferuri de active constituite de către rezidenți, în eventualitatea emigrării, în momentul instalării lor sau în timpul perioadei de ședere în străinătate

               XI-F

                           (ii)

                           pentru aplicarea plafoanelor celor mai scăzute prevăzute la articolul 228 alineatul (2):

               – cadouri și donații

               XI-B

               – plata datoriilor de către imigranți în țara anterioară de reședință

               XI-E

                           –

                           transferuri, în timpul perioadei de ședere, a economiilor imigranților în țara anterioară de reședință

               XI-G

               Articolul 229
               (31.12.1990)

               Operațiuni cu valori mobiliare tranzacționate în mod obișnuit pe piața capitalurilor

                           –

                           Achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare străine tranzacționate la bursa de valori

               III-A-2

                           –

                           cu excepția obligațiunilor emise pe o piață străină și exprimate în monedă națională

               Operațiuni în unități ale întreprinderilor de plasament colectiv

                           –

                           Achiziționarea de către rezidenți a unităților negociate la bursa de valori a întreprinderilor de plasament colectiv

               IV-A-2

                           –

                           cu excepția unităților întreprinderilor care se prezintă sub forma fondurilor comune de plasament

         ANEXA VI
   MENȚIONATE LA ARTICOLUL 6 ALINEATUL (2) DIN DIRECTIVĂ
   I.   Republica Portugheză poate continua să aplice sau poate reintroduce, până la 31 decembrie 1990, restricții la mișcările de capital prezentate în lista I de mai jos, existente la data notificării directivei:
   LISTA I

               Natura operațiunii

               Titlul

               Operațiuni în unități de întreprinderi de plasament colectiv

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți a unităților de întreprinderi străine de plasament colectiv tranzacționate prin bursa de valori

               IV-A-2 (a)

                           –

                           întreprinderi aflate sub incidența Directivei 85/611/CEE și care se prezintă sub forma fondurilor comune de plasament (1)

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți a unităților de întreprinderi străine de plasament colectiv netranzacționate prin bursa de valori

               IV-A-4 (a)

               – întreprinderi aflate sub incidența Directivei 85/611/CEE (1)

         II.   Regatul Spaniei și Republica Portugheză pot continua aplicarea sau pot reintroduce, până la 31 decembrie 1990 și, respectiv, până la 31 decembrie 1992, restricții la mișcările de capital prezentate în lista II de mai jos, existente la data notificării directivei:
   LISTA II

               Natura operațiunii

               Titlul

               Operațiuni cu valori mobiliare tranzacționate în mod obișnuit pe piața capitalurilor

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți a valorilor mobiliare străine tranzacționate la bursa de valori

               III-A-2 (b)

               – obligațiuni emise pe o piață străină și exprimate în monedă națională

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți (nerezidenți) a valorilor mobiliare străine (naționale) netranzacționate prin bursa de valori

               III-A-3 și 4

               – acceptarea valorilor mobiliare pe piața de capital

               III-B-1 și 2

                           –

                           în cazul în aceste valori mobiliare sunt tranzacționate sau sunt în curs de a fi introduse la o bursă de valori aparținând unui stat membru

               Operațiuni în unități de întreprinderi de plasament colectiv

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți a unităților de întreprinderi străine de plasament colectiv tranzacționate prin bursa de valori

               IV-A-2

                           –

                           întreprinderi care nu se află sub incidența Directivei 85/611/CEE (2) și care se prezintă sub forma fondurilor comune de plasament

                           –

                           achiziționarea de către rezidenți (nerezidenți) a unităților de întreprinderi străine (naționale) de plasament colectiv netranzacționate prin bursa de valori

               IV-A-3 și 4

                           –

                           întreprinderi care nu se află sub incidența Directivei 85/611/CEE (2) și al căror obiect exclusiv de activitate este achiziționarea de active care au fost liberalizate

               – acceptarea pe piața de capital a unităților de întreprinderi de plasament colectiv

               IV-B-1 și 2 (a)

               – întreprinderi aflate sub incidența Directivei 85/611/CEE (2)

                           –

                           credite privind tranzacțiile comerciale sau prestările de servicii la care participă un rezident

               VII-A și B-3

               – credite pe termen lung

         III.   Republica Elenă, Regatul Spaniei, Irlanda și Republica Portugheză pot continua să aplice sau pot reintroduce, până la 31 decembrie 1992, restricții la mișcările de capital prezentate în lista III de mai jos, existente la data notificării directivei:
   LISTA III

               Natura operațiunii

               Titlul

               Operațiuni cu valori mobiliare pe piața capitalurilor

               – admiterea valorilor mobiliare pe piața de capital

               III-B-1 și 2

                           –

                           în cazul în aceste valori mobiliare nu sunt tranzacționate sau în curs de a fi introduse la o bursă de valori aparținând unui stat membru

               Operațiuni în unități de întreprinderi de plasament colectiv

               – acceptarea pe piața de capital a unităților de întreprinderi de plasament colectiv

               IV-B-1 și 2

                           –

                           întreprinderi care nu se află sub incidența Directivei 85/611/CEE (3) și al căror obiect exclusiv de activitate este achiziționarea de active care au fost liberalizate

               Împrumuturi și credite financiare

               VIII-A, B-2 și 3

               – credite pe termen mediu și lung

         IV.   Republica Elenă, Regatul Spaniei, Irlanda și Republica Portugheză pot amâna, până la 31 decembrie 1992, liberalizarea mișcprilor de capital prezentate în Lista IV de mai jos:
   LISTA IV

               Natura operațiunii

               Titlul

               Operațiuni cu valori mobiliare și alte instrumente tranzacționate, în mod obișnuit, pe piața monetară

               V

               Operațiuni în conturi curente și în conturi de depozit la instituțiile financiare

               IV

               Operațiuni în unități de întreprinderi de plasament colectiv

               IV-A și B (c)

                           –

                           întreprinderi de plasament în valori mobiliare sau instrumente tranzacționate în mod obișnuit pe piața monetară

               Împrumuturi și credite financiare

               VIII-A și B-1

               – pe termen scurt

               Circulația capitalului cu caracter personal

               XI-A

               – împrumuturi

               Importul și exportul fizic al activelor financiare

               XII

               – valori mobiliare tranzacționate în mod obișnuit pe piața monetară

               – mijloace de plată

               Alte deplasări de capital: diverse

               XIII-F

      (1)  Directiva 85/611/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 de coordonare a actelor cu putere de lege și actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (JO L 375, 31.12.1985, p. 3).

      (2)  A se vedea nota de subsol de la Lista I.

      (3)  A se vedea nota de subsol de la Lista I.
   ANEXA V
   Întrucât sistemul pieței duble a schimburilor valutare, astfel cum este practicat de Regatul Belgiei și de Marele Ducat al Luxemburgului, nu a avut ca efect restricționarea mișcărilor de capital, dar, cu toate acestea, constituie o anomalie în cadrul sistemului monetar european și în interesul aplicării efective a prezentei directive și în vederea întăririi sistemului monetar european acest sistem trebuie să înceteze, cele două state membre se angajează să îl elimine până la 31 decembrie 1992. Ele se angajează, de asemenea, ca până în momentul eliminării sale să administreze sistemul conform unor proceduri care să asigure, de facto, libera circulație a capitalului, astfel încât cursurile de schimb aplicate pe cele două piețe să nu prezinte diferențe semnificative și de durată.


title: Directiva 2001/55/CE a Consiliului din 20 iulie 2001 privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri

text:
Anunţ juridic important

|

32001L0055

Official Journal L 212 , 07/08/2001 P. 0012 - 0023 Ediţie specială în limba cehă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba estonă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba letonă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba malteză Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba polonă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 19 Volume 04 P. 162  - 171

		20010720Directiva 2001/55/CE a Consiliuluidin 20 iulie 2001privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiriCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,Având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 punctul 2 literele (a) și (b),Având în vedere propunerea Comisiei [1]Având în vedere avizul Parlamentului European [2],Având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [3]Având în vedere avizul Comitetului Regiunilor [4],întrucât:(1) Elaborarea unei politici comune în domeniul azilului, incluzând un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de stabilire progresivă a unui spațiu de libertate, securitate și justiție, deschis celor care, forțați de împrejurări, caută în mod legitim protecție în Uniunea Europeană.(2) Cazurile de aflux masiv al persoanelor strămutate care nu se pot întoarce în țara de origine au crescut considerabil în ultimii ani în Europa. În aceste cazuri, poate fi necesară înființarea unor dispozitive excepționale, care să le ofere o protecție imediată cu caracter temporar acestor persoane.(3) În concluziile referitoare la persoanele strămutate din cauza conflictului din fosta Iugoslavie, adoptate de ministerele responsabile cu imigrarea la reuniunile lor de la Londra din 30 noiembrie și 1 decembrie 1992 și de la Copenhaga din 1 și 2 iunie 1993, statele membre și instituțiile Comunității și-au exprimat preocuparea față de situația persoanelor strămutate.(4) La 25 septembrie 1995 Consiliul adoptă o Rezoluție privind repartizarea sarcinilor în ceea ce privește la admiterea și șederea temporară a persoanelor strămutate [5] și, la 4 martie 1996 adoptă Decizia 96/198/JAI privind o procedură de alertă și de urgență pentru repartizarea sarcinilor în ceea ce privește admiterea și șederea temporară a persoanelor strămutate [6].(5) Planul de Acțiune al Consiliului și Comisiei din 3 decembrie 1998 [7] prevede adoptarea rapidă, în conformitate cu Tratatul de la Amsterdam, a standardelor minime pentru acordarea protecției temporare persoanelor strămutate din țări terțe care nu se pot întoarce în țările lor de origine și a măsurilor de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea și suportarea consecințelor primirii persoanelor strămutate.(6) La 27 mai 1999 Consiliul adoptă concluziile privind persoanele strămutate din Kosovo. Aceste concluzii invită Comisia și statele membre să tragă concluziile răspunsului lor față de criza din Kosovo, pentru a stabili măsurile în conformitate cu tratatul.(7) Consiliul European de la Tampere a recunoscut, în reuniunea sa specială din 15 și 16 octombrie 1999, nevoia de a se ajunge la un acord, pe baza solidarității între statele membre, cu privire la problema protecției temporare a persoanelor strămutate.(8) Prin urmare, este necesar să se stabilească standarde minime pentru acordarea protecției temporare în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate și să se adopte măsuri pentru de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri.(9) Aceste standarde și măsuri sunt legate și interdependente din motive de eficiență, coerență și solidaritate și, în special, pentru a evita riscul mișcărilor secundare. Prin urmare, acestea ar trebui să fie cuprinse într-un singur instrument juridic.(10) Această protecție temporară ar trebui să fie compatibilă cu obligațiile internaționale ale statelor membre în ceea ce privește refugiații. În special, nu trebuie să aducă atingere recunoașterii statutului de refugiat, în temeiul Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților, din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967, ratificat de toate statele membre.(11) Mandatul Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați cu privire la refugiați și la alte persoane care au nevoie de protecție internațională ar trebui să fie respectat, și ar trebui să fie pusă în aplicare Declarația nr. 17, anexată Actului Final al Tratatului de la Amsterdam, cu privire la articolul 63 al Tratatului de instituire a Comunității Europene, care prevede că trebuie să aibă loc consultări pe probleme referitoare la politica de azil cu Înaltul Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați și cu alte organizații internaționale interesate.(12) Prin însăși natura standardelor minime, statele membre trebuie să aibă competența de a introduce sau de a menține condiții mai favorabile pentru persoanele care beneficiază de o protecție temporară în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate.(13) Având în vedere caracterul excepțional al dispozițiilor stabilite de prezenta directivă pentru a face față unui aflux masiv, actual sau iminent, de persoane strămutate din țări terțe, care nu se pot întoarce în țara lor de origine, protecția oferită trebuie să aibă o durată limitată.(14) Existența afluxului masiv de persoane strămutate trebuie să fie stabilită printr-o decizie a Consiliului, care ar trebui să fie obligatorie în toate statele membre cu privire la persoanele strămutate cărora li se aplică o asemenea decizie. De asemenea, trebuie să fie stabilite condițiile de expirare a acestei decizii.(15) Trebuie să fie stabilite obligațiile statelor membre în ceea ce privește condițiile de primire și de ședere a persoanelor care beneficiază de protecție temporară, în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate. Aceste obligații ar trebui să fie echitabile și să ofere un nivel adecvat de protecție persoanelor în cauză.(16) În ceea ce privește tratamentul persoanelor care beneficiază de protecție temporară în temeiul prezentei directive, statele membre sunt obligate prin angajamentele asumate în temeiul instrumentelor dreptului internațional, la care sunt părți, și care interzic discriminarea.(17) Statele membre, în acord cu Comisia, trebuie să pună în aplicare măsuri adecvate pentru a se asigura că prelucrarea datelor cu caracter personal respectă nivelul de protecție atabilit de Directiva 94/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date [8].(18) Trebuie să se stabilească norme de acces la procedura de azil, în contextul protecției temporare în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, în conformitate cu obligațiile internaționale ale statelor membre și cu tratatul.(19) Trebuie să se stabilească principiile și măsurile care guvernează reîntoarcerea în țara de origine și măsurile care trebuie adoptate de statele membre cu privire la persoanele a căror protecție temporară a luat sfârșit.(20) Trebuie să se stabilească un mecanism de solidaritate pentru a contribui la realizarea unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea persoanelor strămutate în cazul unui aflux masiv și suportarea consecințelor acestei primiri. Mecanismul trebuie să aibă două componente. Prima este cea financiară, iar a doua se referă la primirea efectivă a persoanelor în statele membre.(21) Punerea în aplicare a protecției temporare ar trebui să fie însoțită de cooperarea administrativă între statele membre, în legătură cu Comisia.(22) Este necesar să se determine criteriile pentru excluderea anumitor persoane de la protecția temporară în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate.(23) Având în vedere că obiectivele acțiunii propuse, și anume, stabilirea standardelor minime pentru acordarea protecției temporare în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate și a măsurilor de promovare a a unui echilibru între eforturile statelor pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri, nu pot fi suficient îndeplinite de statele membre și, prin urmare, datorită dimensiunilor sau efectelor acțiunii propuse, pot fi mai bine realizate la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, menționat la articolul 5 al tratatului. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat de articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ccea ce este necesar pentru îndeplinirea acestor obiective.(24) În conformitate cu articolul 3 al Protocolului privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeana și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și-a notificat, prin scrisoarea din 27 septembrie 2000, dorința de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei directive.(25) În temeiul articolului 1 al protocolului menționat anterior, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive. În consecință, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat mai sus, dispozițiile prezentei directive nu se aplică Irlandei.(26) În conformitate cu articolele 1 și 2 ale Protocolului privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive și, prin urmare, nu este obligată în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂCAPITOLUL 1Dispoziții generaleArticolul 1Prezenta directivă are ca obiectiv stabilirea standardelor minime pentru acordarea protecției temporare în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate din țări terțe, care nu se pot întoarce în țara lor de origine, și promovarea unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri.Articolul 2În sensul prezentei directive:(a) "protecție temporară" înseamnă o procedură cu caracter excepțional menită să asigure, în cazul unui aflux masiv sau a unui aflux masiv iminent de persoane strămutate din țări terțe care nu se pot întoarce în țara lor de origine, o protecție imediată și temporară unor astfel de persoane, în special în cazul în care există și riscul ca sistemul de azil să nu poată gestiona acest aflux, fără efecte adverse pentru funcționarea să eficientă, în interesul persoanelor în cauză și al altor persoane care cer protecție;(b) "Convenția de la Geneva" înseamnă Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967;(c) "persoane strămutate" înseamnă resortisanți ai țărilor terțe sau apatrizi care au trebuit să-și părăsească țările sau regiunile de origine sau au fost evacuați, în special în urma unui apel al organizațiilor internaționale, și care nu se pot întoarce, în condiții de siguranță și durabile, din cauza situației existente în acea țară, și care se pot încadra în domeniul de aplicare al articolului 1A din Convenția de la Geneva sau al altor instrumente internaționale sau naționale de protecție internațională, în special:(i) persoane care au părăsit zone de conflict armat sau de violență endemică;(ii) persoane expuse riscurilor majore sau care au fost victime ale încălcărilor sistematice sau generalizate ale drepturilor omului;(d) "aflux masiv" înseamnă sosirea în Comunitate a unui număr important de persoane strămutate, care vin dintr-o țară sau dintr-o zonă geografică determinate, indiferent dacă sosirea lor în Comunitate a fost spontană sau organizată, de exemplu, printr-un program de evacuare;(e) "refugiați" înseamnă resortisanți ai țărilor terțe sau apatrizi, în sensul articolului 1A din Convenția de la Geneva;(f) "minori neînsoțiți" înseamnă resortisanți ai țărilor terțe sau apatrizi sub 18 ani care sosesc pe teritoriul statelor membre neînsoțiți de un adult responsabil pentru aceștia prin lege sau obicei, și cât timp ei nu sunt efectiv în întreținerea unei astfel de persoane, sau minori care sunt lăsați neînsoțiți după intrarea lor pe teritoriul statelor membre;(g) "permis de ședere" înseamnă orice permis sau autorizație emisă de autoritățile unui stat membru și materializat în forma prevăzută de legislația statului, care permite unui resortisant al unui stat terț sau unui apatrid să locuiască pe teritoriul său;(h) "susținător al reîntregirii familiei" înseamnă: un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de protecție temporară într-un stat membru, în conformitate cu o decizie adoptată în temeiul articolului 5, și care dorește să i se alăture unul sau mai mulți membri ai familiei sale.Articolul 3(1) Protecția temporară nu aduce atingere recunoașterii statutului de refugiat, în temeiul Convenției de la Geneva.(2) Statele membre aplică protecția temporară, cu respectarea cuvenită a drepturilor omului și a libertăților fundamentale și a obligațiilor privind nereturnarea.(3) Stabilirea, punerea în aplicare și încetarea protecției temporare fac obiectul consultărilor periodice cu Înaltul Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) și cu alte organizații internaționale interesate.(4) Prezenta directivă nu se aplică persoanelor care au fost acceptate, în temeiul sistemelor de protecție temporară, anterior intrării sale în vigoare.(5) Prezenta directivă nu aduce atingere prerogativei statelor membre de a stabili sau menține condiții mai favorabile pentru persoanele beneficiind de protecție temporară.CAPITOLUL IIDurata și punerea în aplicare a protecției temporareArticolul 4(1) Fără a aduce atingere articolului 6, durata protecției temporare este de un an. În cazul în care aceasta nu încetează, în temeiul articolului 6 alineatul (1) litera (b), protecția poate fi prelungită automat, cu perioade de 6 luni, pe o durată de maximum 1 an.(2) Atunci când motivele pentru menținerea protecției temporare subzistă, Consiliul poate decide, cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, care, de asemenea, examinează fiecare cerere a unui stat membru pentru ca aceasta să-i trimită o propunere Consiliului, să extindă protecția temporară până la maximum un an.Articolul 5(1) Existența unui aflux masiv de persoane strămutate este constatată printr-o decizie a Consiliului, adoptată cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, care examinează, de asemenea, fiecare cerere a unui stat membru, pentru ca aceasta să-i trimită o propunere Consiliului.(2) Propunerea Comisiei conține cel puțin:(a) o descriere a grupurilor specifice de persoane cărora li se va aplica protecția temporară;(b) data la care protecția temporară va produce efecte;(c) o estimare a amplorii mișcărilor persoanelor strămutate.(3) Decizia Consiliului are ca efect introducerea protecției temporare pentru persoanele strămutate la care se referă, în toate statele membre, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive. Decizia conține cel puțin:(a) o descriere a grupurilor specifice de persoane cărora li se va aplica protecția temporară;(b) data la care protecția temporară va produce efecte;(c) informațiile comunicate de statele membre privind la capacitatea lor de primire;(d) informații comunicate de Comisie, ICNUR și alte organizații internaționale interesate.(4) Decizia Consiliului se întemeiază pe:(a) o examinare a situației și a amplorii mișcărilor persoanelor strămutate;(b) o evaluare a oportunității stabilirii protecției temporare, luând în considerare potențialul pentru ajutorul și de urgență și al acțiunilor la fața locului, sau insuficiența acestora;(c) informații comunicate de statele membre, Comisie, ICNUR și alte organizații internaționale interesate.(5) Parlamentul European este informat despre decizia Consiliului.Articolul 6(1) Protecția temporară ia sfârșit:(a) atunci când s-a atins durata ei maximă; sau(b) în orice moment, prin decizie a Consiliului, adoptată cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, care examinează, de asemenea, fiecare cerere a unui stat membru pentru ca aceasta să-i trimită o propunere Consiliului.(2) Decizia Consiliului se întemeiază pe constatarea faptului că situația în țara de origine permite reîntoarcerea în siguranță și durabilă a celor cărora li s-a acordat protecție temporară, cu respectarea corespunzătoare a drepturilor omului și a libertăților fundamentale, precum și a obligațiilor statelor membre în ceea ce privește nereturnarea. Parlamentul European este informat despre decizia Consiliului.Articolul 7(1) Statele membre pot extinde protecția temporară, astfel cum prevede prezenta directivă, asupra unor categorii suplimentare de persoane strămutate, care nu sunt vizate de decizia Consiliului prevăzută la articolul 5, atunci când acestea sunt strămutate din aceleași motive și din aceleași țări sau regiuni de origine. Statele membre informează de îndată Consiliul și Comisia cu privire la aceasta.(2) Dispozițiile articolelor 24, 25 și 26 nu se aplică pentru utilizarea posibilității menționate la alineatul (1), cu excepția sprijinului structural inclus în Fondul European pentru Refugiați, instituit prin Decizia 2000/596/CE [9], în condițiile prevăzute de decizia respectivă.CAPITOLUL IIIObligațiile statelor membre față de persoanele care beneficiază de protecție temporarăArticolul 8(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru ca persoanele care beneficiază de protecție temporară să dispună de permise de ședere pe toată durata protecției. În acest scop, se emit documente sau alte documente justificative echivalente.(2) Indiferent de perioada de valabilitate a permiselor de ședere menționate la alineatul (1), tratamentul acordat de statele membre persoanelor care beneficiază de protecție temporară nu poate fi mai puțin favorabil decât cel definit la articolele 9–16.(3) După caz, statele membre acordă persoanelor care urmează a fi admise pe teritoriul lor în scopul protecției temporare, orice facilitate pentru obținerea vizei necesare, inclusiv a vizei de tranzit. Formalitățile trebuie să fie reduse la minim, având în vedere urgența situației. Vizele ar trebui să fie gratuite sau costul acestora redus la minim.Articolul 9Statele membre furnizează persoanelor beneficiare de protecție temporară un document redactat într-o limbă pe care aceștia o pot înțelege, în care sunt expuse clar dispozițiile referitoare la protecția temporară care le sunt aplicabile.Articolul 10Pentru a permite aplicarea efectivă a deciziei Consiliului menționată la articolul 5, statele membre înregistrează datele cu caracter personal menționate în Anexa II punctul (a), cu privire la persoanele care beneficiază de protecție temporară pe teritoriul lor.Articolul 11Un stat membru reprimește o persoană care beneficiază de protecție temporară pe teritoriul sau, în cazul în care persoana respectivă rămâne pe teritoriu, sau încearcă să intre fără autorizare pe teritoriul altui stat membru, în perioada acoperită de decizia Consiliului menționată la articolul 5. Statele membre pot decide, în baza unui acord bilateral, ca acest articol să nu se aplice.Articolul 12Statele membre autorizează, pentru o perioadă care să nu depășească durata protecției temporare, ca persoanele care beneficiază de aceasta să desfășoare activități salariate sau independente, cu respectarea normelor aplicabile profesiei alese, precum și să participe la activități precum acțiunile educative pentru adulți, cursuri de formare profesională și stagii de formare practică la locul de muncă. Din motive de politică a pieței muncii, statele membre pot acorda prioritate cetățenilor UE și cetățenilor statelor obligate prin Acordul privind Spațiul Economic European și, de asemenea, resortisanților statelor terțe cu ședere legală care primesc ajutor de șomaj. Se aplică dreptul general în vigoare în statele membre în ceea ce privește remunerarea, accesul la sistemele de securitate socială corespondente activităților salariate sau independente, precum și alte condiții privind angajarea.Articolul 13(1) Statele membre se asigură că persoanele care beneficiază de protecție temporară au acces la cazare corespunzătoare sau, după caz, la mijloacele pentru obținerea acesteia.(2) Statele membre dispun ca persoanele care beneficiază de protecție temporară să primească sprijinul necesar, în materie de asistență socială și mijloace de subzistență, în cazul în care nu au resurse suficiente, precum și îngrijirea medicală. Fără a aduce atingere alineatului (4), sprijinul necesar pentru îngrijirea medicală include cel puțin îngrijirea de urgență și tratamentul de bază al bolii.(3) Atunci când persoanele care beneficiază de protecție temporară desfășoară o activitate salariată sau independentă, atunci când se fixează nivelul de ajutor propus, se ține seama de capacitatea acestora de a-și satisface propriile nevoi.(4) Statele membre furnizează asistența medicală necesară sau alt fel de asistență persoanelor care beneficiază de protecție temporară care au nevoi speciale, cum ar fi minorii neînsoțiți sau persoanele care au suferit torturi, violuri sau alte forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală.Articolul 14(1) Statele membre acordă persoanelor sub 18 ani care beneficiază de protecție temporară acces la sistemul de educație, în aceleași condiții ca resortisanții statului membru gazdă. Statele membre pot stipula ca acest acces să fie limitat la sistemul de educație de stat.(2) Statele membre pot autoriza accesul adulților care beneficiază de protecție temporară la sistemul de educație general.Articolul 15(1) În sensul prezentului articol, în cazul familiilor deja constituite în țara de origine și separate din cauza circumstanțelor din timpul afluxului masiv, următoarele persoane sunt considerate ca membri ai familiei:(a) soțul susținătorului reîntregirii familiei sau partenerul său necăsătorit cu care se află într-o relație stabilă, atunci când legislația sau practica în vigoare a statului membru în cauză tratează cuplurile necăsătorite într-un mod comparabil cu cel al cuplurilor căsătorite, în cadrul legislației privind străinii; copiii minori necăsătoriți ai susținătorului reîntregirii familiei sau ai soțului acestuia, fără a se distinge dacă sunt legitimi, născuți în afara căsătoriei sau adoptați;(b) alte rude apropiate care trăiau împreună, ca parte a familiei, în momentul evenimentelor care au dus la afluxul masiv, și care erau în acel moment în totalitate sau în principal dependente de susținătorul reîntregirii familiei.(2) În cazurile în care membrii separați ai familiei beneficiază de protecție temporară în diferite state membre, statele membre reunesc membrii familiei despre care constată că se potrivesc descrierii de la alineatul (1) litera (a), ținând seama de dorința membrilor familiei respectivi. Statele membre pot reuni membrii familiei despre care constată că se potrivesc descrierii de la alineatul (1) litera (b), ținând seama, de la caz la caz, de dificultățile extreme pe care le vor înfrunta în cazul în care nu ar avea loc reîntregirea familiei.(3) Atunci când susținătorul reîntregirii familiei beneficiază de protecție temporară într-un stat membru și unul sau câțiva dintre membrii familiei sale nu sunt încă prezenți pe teritoriul unui stat membru, statul membru în care susținătorul reîntregirii familiei beneficiază de protecția temporară reunifică membrii familiei care au nevoie de protecție și îi reunifică cu susținătorul reîntregirii familiei, în cazul membrilor familiei despre care se constată că se potrivesc descrierii de la alineatul (1) litera (a). Statul membru poate reuni membrii familiei care au nevoie de protecție cu susținătorul reîntregirii familiei, în cazul membrilor familiei despre care se constată că se potrivesc descrierii de la alineatul (1) litera (b), ținând seama, de la caz la caz, de dificultățile extreme pe care le vor înfrunta în cazul în care nu ar avea loc reîntregirea familiei.(4) În aplicarea acestui articol, statele membre iau în considerare interesul superior al copilului.(5) Statele membre în cauză hotărăsc, ținând seama de articolele 25 și 26, în ce stat membru trebuie să se facă reîntregirea familiei.(6) Membrilor familiei reîntregite li se acordă permise de ședere, în temeiul protecției temporare. În acest scop se eliberează documente sau alte documente justificative echivalente. Transferul membrilor familiei pe teritoriul altui stat membru în scopul reîntregirii familiei, în temeiul alineatului (2), duce la retragerea permiselor de ședere emise și la încetarea obligațiilor de protecție temporară față de persoanele în cauză în statul membru de plecare.(7) Punerea în aplicare practică a acestui articol poate implica cooperarea cu organizațiile internaționale interesate.(8) Un stat membru, la cererea altui stat membru, furnizează informațiiile indicate în Anexa II despre o persoană care beneficiază de protecție temporară, informații necesare pentru prelucrarea unui caz, în temeiul acestui articol.Articolul 16(1) Statele membre adoptă cât mai curând posibil măsuri pentru a asigura reprezentarea necesară a minorilor neînsoțiți care beneficiază de protecție temporară prin tutore legal, sau, atunci când este necesar, de reprezentare de către o organizație însărcinată cu asistența și bunăstarea minorilor, sau de orice altă reprezentare corespunzătoare.(2) În perioada protecției temporare, statele membre dispun ca minorul neînsoțit să fie plasat:(a) cu rude adulte;(b) cu o familie gazdă;(c) în centre de primire cu facilități speciale pentru minori sau în alte forme de cazare potrivite pentru minori;(d) cu persoana care se ocupa de copil la momentul deplasării.Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a face posibil acest plasament. Acordul persoanei adulte sau al persoanelor în cauză este stabilit de statele membre. Se ține seama de părerea copilului, în funcție de vârsta și maturitatea acestuia.CAPITOLUL IVAccesul la procedura de azil în cadrul proțectiei temporareArticolul 17(1) Persoanele care beneficiază de protecție temporară trebuie să poată depune o cerere de azil în orice moment.(2) Examinarea oricărei cereri de azil neprelucrate până la sfâșitul perioadei de protecție temporară se încheie după expirarea acelei perioade.Articolul 18Se aplică criteriile și mecanismele pentru determinarea statului membru responsabil pentru examinarea unei cereri de azil. În special, statul membru responsabil pentru examinarea unei cereri de azil depuse de o persoană care beneficiază de protecție temporară, în temeiul prezentei directive, este statul membru care a acceptat transferul acesteia pe teritoriul său.Articolul 19(1) Statele membre pot prevedea că beneficiul protecției temporare nu poate fi cumulat cu statutul de solicitant de azil, în timpul analizării solicitării.(2) Atunci când, după examinarea cererii de azil, statutul de refugiat sau, după caz, atunci când alt tip de protecție nu au fost acordate unei persoane care poate beneficia de protecție temporară, statele membre, fără a duce atingere articolului 28, prevăd pentru acea persoană dobândirea beneficiului sau continuarea beneficiului protecției temporare pentru perioada rămasă.CAPITOLUL VÎntoarcerea și măsurile ulterioare protecției temporareArticolul 20Atunci când protecția temporară ia sfârșit, se aplică dreptul comun cu privire la protecție și la străini în statele membre, fără a aduce atingere articolelor 21, 22 și 23.Articolul 21(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a face posibilă întoarcerea voluntară a persoanelor care beneficiază de protecție temporară sau a căror protecție temporară s-a sfârșit. Statele membre se asigură că dispozițiile care guvernează întoarcerea voluntară a persoanelor care beneficiază de protecție temporară le facilitează întoarcerea, cu respectarea demnității umane.Statele membre se asigură că decizia acelor persoane de a se întoarce este luată în deplină cunoștință de cauză. Statele membre pot prevedea vizite de verificare.(2) Cât timp protecția temporară nu s-a sfârșit, statele membre, pe baza circumstanțelor care subzistă în țara de origine, examinează favorabil cererile de întoarcere în statul membru gazdă ale persoanelor care au beneficiat de protecție temporară și și-au exercitat dreptul de întoarcere voluntară.(3) La sfâșitul protecției temporare, statele membre pot prevedea extinderea cu titlu personal a obligațiilor prevăzute la capitolul III, pentru persoanele care s-au aflat sub protecție temporară și care beneficiază de un program de întoarcere voluntară. Această extindere își produce efectele până la data întoarcerii.Articolul 22(1) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a garanta că returnarea forțată a persoanelor a căror protecție temporară a încetat și care nu pot beneficia de admiterea în aceste state se face cu respectarea demnității umane.(2) În cazurile returnării forțate, statele membre examinează motivele umanitare imperioase care ar putea face returnarea imposibilă sau nerealistă în cazuri specifice.Articolul 23(1) Statele membre adoptă măsurile necesare cu privire la condițiile de ședere a persoanelor care au beneficiat de protecție temporară și care, din cauza stării de sănătate, nu îndeplinesc condițiile pentru a călători; atunci când, de exemplu, acestea ar suferi efecte negative grave din cauza unei întreruperi a tratatmentului. Aceste persoane nu pot fi expulzate cât timp această situație continuă.(2) Statele membre pot permite familiilor ai căror copii sunt minori și merg la școală într-un stat membru să beneficieze de condiții de ședere care să permită copiilor în cauză să-și termine perioada școlară în curs.CAPITOLUL VISolidaritateaArticolul 24Măsurile prevăzute de prezenta directivă beneficiază de sprijinul Fondului European pentru Refugiați, instituit prin Decizia 2000/596/CE, în condițiile prevăzute de aceasta.Articolul 25(1) Statele membre primesc persoanele care pot beneficia de protecție temporară, în spirit de solidaritate comunitară. Ele indică – în cifre sau în termeni generali – capacitatea lor de a primi astfel de persoane. Aceste informații sunt incluse în decizia Consiliului menționată la articolul 5. După adoptarea acestei decizii, statele membre pot indica existența unor capacități de primire suplimentare, prin notificarea Consiliului și a Comisiei. Aceste informații sunt comunicate fără întârziere ICNUR.(2) Statele membre în cauză, în cooperare cu organizațiile internaționale competente, se asigură că persoanele beneficiare definite în decizia Consiliului menționată la articolul 5, care nu au ajuns încă în Comunitate, și-au exprimat voința de a fi primiți pe teritoriile lor.(3) Atunci când numărul persoanelor care pot beneficia de protecție temporară în urma unui aflux masiv brusc depășește capacitățile de primire menționate la alineatul (1), Consiliul examinează de urgență situația și adoptă măsurile corespunzătoare, inclusiv recomandând sprijin adițional pentru statele membre afectate.Articolul 26(1) Pe durata protecției temporare, statele membre cooperează cu privire la transferul reședinței persoanelor care beneficiază de protecție temporară de la un stat membru la altul, sub rezerva consimțământului persoanelor vizate de acest transfer.(2) Un stat membru comunică cererile de transfer celorlalte state membre și informează Comisia și ICNUR. Statele membre informează statul membru solicitant despre capacitatea lor de a primi astfel de persoane transferate.(3) Un stat membru, la cererea altui stat membru, furnizează informațiile prevăzute în anexa II, referitoare la o persoană care beneficiază de protecție temporară, informații necesare pentru examinarea cazului, în temeiul prezentului articol.(4) Atunci când se efectuează un transfer dintr-un stat membru în altul, permisul de ședere din statul membru de plecare expiră, iar obligațiile față de persoanele în cauză cu privire la protecția temporară în statul membru de plecare încetează. Noul stat membru gazdă acordă protecție temporară persoanelor în cauză.(5) Statele membre folosesc modelul legitimației de acces din anexa I pentru transferurile între statele membre ale persoanelor care beneficiază de protecție temporară.CAPITOLUL VIICooperarea administrativăArticolul 27(1) În scopul cooperării administrative necesare pentru punerea în aplicare a protecției temporare, fiecare stat membru desemnează un punct de contact național, a cărui adresă o comunică celorlalte state și Comisiei. Statele membre, în colaborare cu Comisia, adoptă măsurile necesare pentru a stabili o cooperare directă și un schimb de informații între autoritățile competente.(2) Statele membre transmit periodic și în cele mai scurte termene datele referitoare la numărul de persoane care beneficiază de protecție temporară, precum și informații complete referitoare la actele cu putere de lege și actele administrative de drept intern privind punerea în aplicare a protecției temporare.CAPITOLUL VIIIDispoziții specialeArticolul 28(1) Statele membre pot exclude o persoană de la protecția temporară în cazul în care:(a) există motive serioase pentru a considera că:(i) a comis o infracțiune împotriva păcii, o crimă de război sau o crimă împotriva umanității, astfel cum sunt definite de instrumentele internaționale elaborate pentru a prevedea dispoziții cu privire la astfel de infracțiuni;(ii) a comis o infracțiune gravă de drept comun în afara statului membru de primire, înainte de admiterea sa în acest stat membru ca beneficiar al protecției temporare. Gravitatea persecuției prevăzute trebuie să fie evaluată în funcție de natura infracțiunii de care persoana în cauză este suspectată. Acțiunile deosebit de crude, chiar dacă sunt comise cu un obiectiv presupus politic, pot fi clasificate ca infracțiuni grave de drept comun. Aceste dispoziții sunt valabile atât pentru participanții la infracțiune, cât și pentru instigatorii acestora;(iii) este vinovată de acte împotriva scopurilor și principiilor Organizației Națiunilor Unite;(b) există motive temeinice pentru a considera că respectiva persoană reprezintă un pericol pentru siguranța națională a statului membru gazdă sau, fiind condamnată printr-o hotărâre judecătorească definitivă pentru o infracțiune deosebit de gravă, persoana respectivă constituie un pericol pentru comunitatea statului membru gazdă.(2) Motivele de excludere menționate la alineatul (1) se bazează doar pe comportamentul individual al persoanei în cauză. Deciziile sau măsurile de excludere respectă principiul proporționalității.CAPITOLUL IXDispoziții finaleArticolul 29Persoanele care au fost excluse de la beneficiul protecției temporare sau al reîntregirii familiale într-un stat membru au dreptul la căile de atac jurisdicționale în statul membru în cauză.Articolul 30Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor aplicabile încălcărilor dispozițiilor de drept intern adoptate în aplicarea prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a garanta punerea lor în aplicare. Sancțiunile astfel prevăzute trebuie să fie efective, proporționale și cu efect de descurajare.Articolul 31(1) În cel mult doi ani de la data menționată la articolul 32, Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului despre aplicarea prezentei directive în statele membre și propune, după caz, modificările necesare. Statele membre transmit Comisiei toate informațiile necesare în vederea elaborării acestui raport.(2) După prezentarea raportului menționat la alineatul (1), Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului, cel puțin o dată la cinci ani, despre aplicarea prezentei directive în statele membre.Articolul 32(1) Statele membre asigură punerea în vigoare a actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2002. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.(2) Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 33Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 34Prezenta directivă se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratul de instituire a Comunității Europene.Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2001.Pentru ConsiliuPreședinteleJ. Vande Lanotte[1] JO C 311 E, 31.10.2000, p. 251.[2] Aviz emis la 13 martie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO C 155, 29.5.2001, p. 21.[4] Aviz emis la 13 iunie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[5] JO C 262, 7.10.1995, p. 1.[6] JO L 63, 13.3.1996, p. 10.[7] JO C 19, 20.1.1999, p. 1.[8] JO L 281, 23.11.1995, p. 31.[9] JO L 252, 6.10.2000, p. 12.--------------------------------------------------20010720ANEXA I+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------20010720ANEXA IIInformațiile menționate la articolele 10, 15, și 26 ale prezentei directive includ, în măsura în care sunt necesare, unul sau mai multe dintre documentele sau datele de mai jos:(a) date cu caracter personal ale persoanei în cauză (nume, cetățenie, data și locul nașterii, situația familială, legăturile de rudenie);(b) documentele de identitate sau de călătorie ale persoanei în cauză;(c) documentele care atestă existența legăturilor familiale (certificat de căsătorie, de naștere, de adopție);(d) alte informații indispensabile pentru a stabili identitatea persoanei în cauză sau legăturile sale de rudenie;(e) deciziile de acordare sau de refuz al permisului de ședere sau al vizei către persoana în cauză, adoptate de statul membru, precum și documentele pe care se fundamentează aceste decizii;(f) solicitările de permis de ședere sau de viză prezentate de persoana în cauză și aflate în curs de examinare în statul membru, precum și stadiul de avansare al procedurii.Statul membru care furnizează informațiile notifică statului membru solicitant orice rectificare adusă vreunei informații.--------------------------------------------------