title: Directiva 95/43/CE a Comisiei din 20 iulie 1995 de modificare a anexelor C și D la Directiva 92/51/CEE a Consiliului privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               05/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               121

         31995L0043

               L 184/21

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 95/43/CE A COMISIEI

   din 20 iulie 1995
   de modificare a anexelor C și D la Directiva 92/51/CEE a Consiliului privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE (1), modificată de Directiva 94/38/CE a Comisiei (2) și, în special, articolul 15 al celei dintâi,
   întrucât, la examinarea unei cereri motivate de adăugare pe lista din anexa C sau D a unui curs de formare profesională, Comisia are îndatorirea, în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Directiva 92/51/CEE, în special dacă titlul care atestă formarea respectivă conferă titularului un nivel de formare profesională comparabil cu cel conferit de cursurile postliceale menționate la articolul 1 litera (a) primul paragraf a doua liniuță punctul (i) și un nivel similar de răspunderi și funcții;
   întrucât guvernul olandez a prezentat cereri motivate de modificare a anexelor C și D la Directiva 92/51/CEE, iar guvernul austriac a înaintat o cerere motivată de modificare a anexei D;
   întrucât, în special, cursurile de formare care urmează să fie adăugate pe lista din anexa C la Directiva 92/51/CEE, în ceea ce privește Țările de Jos, sunt comparabile ca structură și durată, precum și ca nivel de răspunderi și funcții pe care le conferă, cu cele deja enumerate în anexă;
   întrucât, în conformitate cu articolul 2 din Directiva 92/51/CEE, dispozițiile prezentei directive nu sunt aplicabile activităților reglementate de nici una dintre directivele care figurează în anexa A, inclusiv directivele care sunt aplicabile în cazul exercitării uneia dintre activitățile salariale enumerate în anexa B, chiar dacă resortisantul unui stat membru a urmat unul dintre „cursurile cu structură specială” la care se face referire în anexa D;
   întrucât cursurile de formare profesională care urmează să fie adăugate pe lista din anexa D la Directiva 92/51/CEE, în ceea ce privește Țările de Jos și Austria, sunt similare ca structură și durată cu anumite cursuri de formare profesională menționate în anexa C și cu unele cursuri de formare profesională deja menționate în anexa D, având drept caracteristică invariabilă o durată totală de cel puțin 13 ani;
   întrucât, în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din Directiva 92/51/CEE și cu scopul de a crește eficiența sistemului general, este necesar ca acele state membre ale căror cursuri de formare profesională sunt enumerate în anexa D să trimită Comisiei și celorlalte state membre lista diplomelor în cauză;
   întrucât, pentru a facilita înțelegerea anexelor C și D la Directiva 92/51/CEE, este necesară publicarea în anexă a listelor modificate;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului prevăzut în articolul 15 din Directiva 92/51/CEE,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele C și D la Directiva 92/51/CEE se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Lista modificată a cursurilor de formare profesională menționate în anexele C și D la Directiva 92/51/CEE este prezentată în anexa II la prezenta directivă.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la data de 31 octombrie 1995. Statele membre informează imediat Comisia în acest sens.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 1995.

            Pentru Comisie

         Mario MONTI

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 209, 24.7.1992, p. 25.

      (2)  JO L 217, 23.8.1994, p. 8.
   ANEXA I
   A.   Anexa C se modifică după cum urmează:

               1.

                           (a)

                           La punctul „1. Domeniul paramedical și socio-pedagogic”, după rubrica „în Luxemburg”, ultima liniuță „educator [éducateur(trice)]”, se adaugă următoarea rubrică și următoarea liniuță:
                           „în Țările de Jos:

                                       —

                                       asistent veterinar («dierenartassistent»)”.

                           (b)

                           La punctul „1. Domeniul paramedical și socio-pedagogic”, după rubrica „care reprezintă cursuri de formare profesională cu o durată totală de cel puțin 13 ani, care includ:”, ultima liniuță, se adaugă următoarea liniuță:

                                       „—

                                       sau în cazul asistentului veterinar («dierenartassistent») din Țările de Jos, trei ani de formare profesională într-o școală de specialitate (programul «MBO») sau, alternativ, trei ani de formare profesională în sistemul de dublă ucenicie («LLW»), ambele finalizate cu un examen.”

               2.

                           (a)

                           La punctul „3. Domeniul maritim” litera (a) „Navigație maritimă”, după rubrica „în Țările de Jos” se adaugă următoarea liniuță:

                                       „—

                                       Funcționar în cadrul serviciului de trafic maritim («VTS functionaris»).”

                           (b)

                           La punctul „3. Domeniul maritim” litera (a) „Navigație maritimă”, după rubrica „care reprezintă formare”: liniuța

                                       „—

                                       în Țările de Jos, care cuprinde un curs de 14 ani, cel puțin doi ani la o instituție specializată de formare profesională, perioadă suplimentată cu un stagiu de 12 luni”

                                 se înlocuiește cu următoarea liniuță:

                                       „—

                                          în Țările de Jos:

                                                   —

                                                   pentru ofițerul secund (vapor de coastă) (cu formare suplimentară) («stuurman kleine handelsvaart ‘met aanvulling’») și mecanic pe vapor de coastă (cu diplomă) («diploma motordrijver») presupunând o formare de 14 ani, cel puțin doi ani la o instituție specializată de formare profesională, la care se va adăuga un stagiu de 12 luni;

                                                   —

                                                   pentru funcționarul în cadrul serviciului de trafic maritim («VTS functionaris»), din durata totală de cel puțin 15 ani în care sunt incluși cel puțin trei ani de formare profesională superioară («HBO») sau formare profesională intermediară («MBO»), urmați de cursuri de specializare la nivel național și regional, fiecare incluzând cel puțin 12 săptămâni de formare teoretică și un examen final.”

               3.

                           (a)

                           La punctul „4. Domeniul tehnic”, la rubrica „în Țările de Jos”, se adaugă următoarea liniuță:

                                       „—

                                       protetician («tandprotheticus»)”.

                           (b)

                           La punctul „4. Domeniul tehnic”, la rubrica „în Țările de Jos”, pasajul care urmează după liniuța „executor judecătoresc” se înlocuiește cu următorul text:
                           „care reprezintă un curs de studiu și formare profesională

                                       —

                                       pentru executor judecătoresc («gerechtsdeurwaarder»), un total de 19 ani, în care sunt incluși opt ani de învățământ obligatoriu urmați de opt ani de învățământ secundar, incluzând patru ani de învățământ tehnic finalizați cu un examen de stat și completați cu formare profesională teoretică și practică cu o durată de trei ani;

                                       —

                                       pentru protetician («tandprotheticus»), un total de cel puțin 15 ani de formare profesională cu program întreg și trei ani de formare cu program redus, în acest total fiind incluși opt ani de învățământ primar, patru ani de învățământ secundar general, trei ani de formare profesională care include o formare teoretică și practică în specialitatea de tehnician dentar, completați cu un program cu frecvență redusă pe o perioadă de trei ani pentru formarea în specialitatea de protetician, finalizat cu un examen.”

         B.   La anexa D se adaugă următoarele:

               (a)

                  „În Țările de Jos:

               Următoarele cursuri reglementate:

                           —

                           cursuri reglementate de formare profesională cu o durată totală de minim 15 ani, o condiție preliminară fiind absolvirea celor opt ani de învățământ primar, plus patru ani fie de învățământ secundar general («MAVO») fie învățământ profesional pregătitor («VBO») fie învățământ secundar general de nivel superior, necesitând absolvirea unui curs de trei sau patru ani la un colegiu de formare profesională intermediară («MBO»), finalizat cu un examen;

                           —

                           cursuri reglementate de formare profesională cu durata totală de minim 16 ani, o condiție preliminară fiind absolvirea celor opt ani de învățământ primar, plus patru ani de învățământ profesional pregătitor – cel puțin – («VBO») sau învățământ secundar general de nivel superior, care necesită absolvirea a cel puțin patru ani de formare profesională în sistem de ucenicie, din care cel puțin o zi de formare teoretică pe săptămână în cadrul unui colegiu, iar în celelalte zile formare practică în cadrul unui centru de formare practică sau în cadrul unei firme, totul finalizat cu un examen de nivel secundar sau terțiar

                     Autoritățile olandeze trimit Comisiei și celorlalte state membre o listă a sistemului de cursuri de formare profesională la care se face referire în prezenta anexă.”

               (b)

               „În Austria:

                           —

                           cursuri în licee de profil («Berufsbildende Höhere Schulen») și instituții de învățământ superior pentru agricultură și silvicultură («Höhere Land- und Forstwirtschaftliche Lehranstalten»), inclusiv forme speciale de formare («einschließlich der Sonderformen»), structura și forma acestora fiind stabilite prin dispoziții legale, de reglementare și administrative;
                           Aceste cursuri au o durată totală de minim 13 ani, din care cinci ani de formare profesională încheiați cu un examen final, a cărui absolvire reprezintă o dovadă a competenței profesionale

                           —

                           cursuri în școli de maiștri («Meisterschulen»), în clase de maiștri («Meisterklassen»), școli care pregătesc maiștri pentru sectorul industrial («Werkmeisterschulen») sau școli pentru maiștri în construcții («Bauhandwerkerschulen»), structura și nivelul acestora fiind stabilite prin dispoziții legale, de reglementare și administrative.
                           Aceste cursuri au o durată totală de minim 13 ani, din care nouă ani de învățământ obligatoriu urmat fie de minim trei ani de formare profesională într-o școală de profil, fie de minim trei ani de formare la o firmă în paralel cu frecventarea unei școli de formare profesională («Berufsschule»), ambele finalizate cu un examen și completate cu absolvirea a cel puțin unui curs de un an de formare într-o școală de maiștri («Meisterschule»), în clase pentru maiștri («Meisterklassen»), în școli care pregătesc maiștri pentru sectorul industrial («Werkmeisterschule») sau în școli care pregătesc maiștri în construcții («Bauhandwerkerschule»). În majoritatea cazurilor durata totală este de minim 15 ani, în care sunt incluse perioade de practică în producție, care fie preced cursurile de formare profesională din aceste instituții, fie sunt însoțite de cursuri cu program redus (cel puțin 960 de ore).

                     Autoritățile austriece trimit Comisiei și statelor membre lista cursurilor de formare profesională la care se face referire în prezenta anexă.”

         ANEXA II

      „LISTA CURSURILOR CU STRUCTURĂ SPECIALĂ LA CARE SE FACE REFERIRE ÎN ARTICOLUL 1 LITERA (a) PRIMUL PARAGRAF LINIUȚA A DOUA PUNCTUL (ii)

         (ANEXA C LA DIRECTIVA 92/51/CEE)

      1.   Domeniul paramedical și sociopedagogic
      Formare profesională pentru următoarele:

                     în Germania:

                              —

                              asistent medical pediatrie («Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger»)

                              —

                              fizioterapeut («Krankengymnast, Krankengymnastin/Physiotherapeut, Physioterapeutin») (1);

                              —

                              medic specialist în medicina muncii («Beschäftigungs- und Arbeitstherapeut/in»);

                              —

                              logoped («Logopäde/Logopädin»);

                              —

                              ortoptician («Ortoptist/in»);

                              —

                              educator recunoscut de stat («Staatlich anerkannte/r Erzieher/in»);

                              —

                              educator terapeut recunoscut de stat («Staatlich anerkannte/r Heilpädagoge/in»);

                              —

                              asistent tehnic medical de laborator («medizinisch-technische/r Laboratoriums- Assistent/in»);

                              —

                              asistent tehnic medical radiolog( «medizinisch-technische/r Radiologie Assistent/in»);

                              —

                              asistent tehnic medical pentru diagnosticare funcțională («medizinisch-technische(r) Assistent(in) für Funktionsdiagnostik»);

                              —

                              tehnician veterinar («veterinärmedizinisch-technische/r Assistent/in»);

                              —

                              dietetician («Diätassistent/in»);

                              —

                              tehnician farmacist («Pharmazieingenieur») cu titlul obținut înainte de 31 martie 1994 în fosta Republică Democrată Germană sau pe teritoriul noilor Landuri;

                              —

                              asistent psihiatrie («Psychiatrische/r Krankenschwester/Krankenpfleger»);

                              —

                              logoterapeut («Sprachtherapeut/in»),

                     în Luxemburg:

                              —

                              asistent tehnic medical radiolog («assistant/e technique médical/e en radiologie»);

                              —

                              asistent tehnic medical de laborator («assistant/e technique médical/e de laboratoire»);

                              —

                              asistent psihiatrie («infirmier/ère psychiatrique»);

                              —

                              tehnician medical – chirurgie («assistant/e technique médical/e en chirurgie»);

                              —

                              asistent medical pediatrie («infirmier/ère puériculteur/trice»);

                              —

                              asistentă medicală anestezistă (infirmier/ère anesthésiste);

                              —

                              masor/maseuză calificată (masseur/euse diplômé/e);

                              —

                              educator (éducateur/trice),

                     în Țările de Jos:

                              —

                              asistent veterinar («dierenartassistent»),

                        acestea reprezentând cursuri de formare profesională cu o durată totală de minim 13 ani, care includ:

                              (i)

                              fie un minim de trei ani de formare de specialitate într-o instituție școlară de profil, perioadă finalizată cu un examen, în unele cazuri completată cu un curs de specializare cu durata de unul sau doi ani și finalizat cu un examen;

                              (ii)

                              fie un minim de doi ani și jumătate de formare de specialitate într-o instituție școlară de profil, perioadă finalizată cu un examen și completată cu practică profesională cu o durată de cel puțin șase luni sau cu un stagiu de cel puțin șase luni într-o instituție acreditată;

                              (iii)

                              sau minim doi ani de formare în specialitate într-o instituție școlară de profil, perioadă finalizată cu un examen și completată cu practică profesională de cel puțin un an sau cu un stagiu de cel puțin un an într-o instituție acreditată;

                              (iv)

                              sau în cazul asistentului veterinar («dierenartassistent») din Țările de Jos, trei ani de formare de specialitate într-o instituție școlară de profil (programul «MBO»), sau, alternativ, trei ani de formare de specialitate în sistem de dublă ucenicie («LLW»), ambele finalizate cu un examen.

            Formare profesională în următoarele domenii:

                     în Austria:

                              —

                              optician specializat în lentile de contact («Kontaktlinsenoptiker»);

                              —

                              pedichiurist («Fußpfleger»);

                              —

                              tehnician pentru proteze auditive («Hörgeräteakustiker»);

                              —

                              farmacist («Drogist»),

                        acestea reprezentând cursuri de formare profesională cu durata totală de minim 14 ani, incluzând cel puțin cinci ani de formare într-un cadru structurat de formare profesională, perioadă împărțită într-o etapă de ucenicie cu durata minimă de trei ani de formare atât la locul de muncă, cât și într-o instituție de profil, și o etapă de formare și practică în domeniu, finalizată cu un examen care conferă dreptul de a exercita profesia și de a pregăti ucenici,

                              —

                              masor («Masseur»),

                        reprezentând cursuri de formare profesională cu durata totală de 14 ani, din care cinci ani de formare într-un cadru structurat de formare profesională, perioadă incluzând o ucenicie cu o durată minimă de doi ani, o perioadă de formare profesională cu durata de doi ani și un curs de formare profesională de un an, finalizată cu un examen care conferă dreptul de a exercita profesia și de a pregăti ucenici;

                              —

                              educator de grădiniță («Kindergärtner/in»);

                              —

                              educator («Erzieher»),

                        reprezentând cursuri de formare profesională cu durata totală de 13 ani, din care cinci ani de formare profesională într-o instituție școlară specializată, finalizate cu un examen.

            2.   Sectorul maiștri - meșteșugari («Mester/Meister/Maître»), care reprezintă cursuri de formare pentru meseriile la care nu se face referire în directivele enumerate în anexa A
      Formare profesională în următoarele domenii:

                     în Danemarca:

                              —

                              optician («optometrist»),

                        acest curs are o durată totală de 14 ani, incluzând cinci ani de formare profesională divizată în perioade de doi ani și jumătate de formare teoretică la o unitate de învățământ profesional și doi ani și jumătate de formare practică la locul de muncă, care se încheie cu un examen recunoscut pentru meseria respectivă și care conferă dreptul de a folosi titlul de «Mester»;

                              —

                              tehnician ortoped («ortopaedimekaniker»),

                        acest curs are o durată totală de 12,5 ani, incluzând trei ani și jumătate de formare profesională divizată în perioade de șase luni de formare teoretică la o unitate de învățământ profesional și trei ani de formare practică la locul de muncă, care se încheie cu un examen recunoscut pentru meseria respectivă și care conferă dreptul de a folosi titlul de «Mester»;

                              —

                              confecționer încălțăminte ortopedică («orthopaediskomager»),

                        acest curs are o durată totală de 13,5 ani, incluzând patru ani și jumătate de formare profesională divizată în perioade de doi ani de formare teoretică la o unitate de învățământ profesional și doi ani și jumătate de formare practică la locul de muncă și care se încheie cu un examen recunoscut pentru meseria respectivă și care conferă dreptul de a folosi titlul de «Mester».

                     în Germania:

                              —

                              optician («Augenoptiker»);

                              —

                              tehnician dentar («Zahntechniker»);

                              —

                              bandajist («Bandagist»);

                              —

                              confecționer proteze auditive («Hörgeräteakustiker»);

                              —

                              tehnician ortoped («Orthopädiemechaniker»);

                              —

                              confecționer încălțăminte ortopedică («Orthopädieschuhmacher»),

                     în Luxemburg:

                              —

                              optician cu dreptul de a elibera rețete («opticien»);

                              —

                              tehnician dentar («mécanicien dentaire»);

                              —

                              confecționer de proteze auditive («audioprothésiste»);

                              —

                              tehnician ortoped/bandajist («mécanicien orthopédiste/bandagiste»);

                              —

                              confecționer încălțăminte ortopedică («orthopédiste-cordonnier»),

                        Aceste cursuri au o durată totală de 14 ani, incluzând minim cinci ani de formare profesională într-un cadru structurat, parțial la locul de muncă și parțial într-o instituție de formare de specialitate, finalizați cu un examen a cărui absolvire este obligatorie pentru a exercita o activitate considerată meserie, fie cu titlu independent, fie ca salariat cu un nivel comparabil de responsabilitate;

                     în Austria:

                              —

                              bandajist («Bandagist»);

                              —

                              confecționer corsete («Miederwarenerzeuger»);

                              —

                              optician («Optiker»);

                              —

                              confecționer încălțăminte ortopedică («Orthopädieschuhmacher»);

                              —

                              tehnician ortoped («Orthopädietechniker»);

                              —

                              tehnician dentar («Zahntechniker»);

                              —

                              grădinar («Gärtner»),

                        acestea necesitând o formare cu durata totală de cel puțin 14 ani, din care minim cinci ani de formare într-un cadru structurat de formare profesională, constând dintr-o ucenicie cu durata minimă de trei ani, care presupune formare la locul de muncă completată de formare într-o instituție școlară de profil, precum și o perioadă de practică și formare profesională cu durata minimă de doi ani, finalizată cu examen de măiestrie profesională care conferă dreptul de exercitare a profesiei, de formare a ucenicilor și de utilizare a titlului de «Meister»,
                  formare pentru profesia de maistru meșteșugar în agricultură și silvicultură, și anume:

                              —

                              maistru agricol («Meister in der Landwirtschaft»);

                              —

                              maistru în economie rurală («Meister in der ländlichen Hauswirtschaft»);

                              —

                              maistru horticultor («Meister im Gartenbau»);

                              —

                              maistru legumicultor («Meister im Feldgemüsebau»);

                              —

                              maistru în pomicultură și prelucrarea fructelor («Meister im Ostbau und in der Obstverwertung»);

                              —

                              maistru viticol și de producție viticolă («Meister im Weinbau und in der Kellerwirtschaft»);

                              —

                              maistru în producția de lactate («Meister in der Molkerei- und Käsereiwirtschaft»);

                              —

                              maistru în creșterea cailor («Meister in der Pferdewirtschaft»);

                              —

                              maistru piscicol («Meister in der Fischereiwirtschaft»);

                              —

                              maistru avicultor («Meister in der Geflügelwirtschaft»);

                              —

                              maistru apicol («Meister in der Bienenschaft»);

                              —

                              maistru silvic («Meister in der Forstwirtschaft»);

                              —

                              maistru în împăduriri și amenajări forestiere («Meister in der Forstgarten- und Forstpflegewirtschaft»);

                              —

                              maistru silozuri («Meister in der landwirtschaftlichen Lagerhaltung»),

                        care reprezintă formare profesională cu durata totală de minim 15 ani, din care cel puțin șase ani de formare profesională într-un cadru structurat de formare, constând dintr-o perioadă de ucenicie cu o durată minimă de trei ani asigurată prin formare parțial la locul de muncă și parțial într-o instituție de profil, precum și o perioadă de trei ani de practică în domeniu, încheiată cu un examen de calificare profesională care conferă dreptul de a forma ucenici și de a utiliza titlul de «Meister».

            3.   Domeniul maritim

                  (a)

                     Navigație maritimă

                  Formare profesională în următoarele domenii:

                                 în Danemarca:

                                          —

                                          cãpitan în marina comercialã («skibsfører»);

                                          —

                                          ofițer secund («overstyrmand»);

                                          —

                                          timonier, ofițer de punte («enestyrmand, vagthavende styrmand»);

                                          —

                                          ofițer de punte («vagthavende styrmand»);

                                          —

                                          mecanic de vapor («maskinchef»);

                                          —

                                          mecanic șef («l. maskinmester»);

                                          —

                                          mecanic șef/mecanic de întreținere («l. maskinmester/vagthavende maskinmester»),

                                 în Germania:

                                          —

                                          căpitan, vapor mare de coastă («Kapitän AM»);

                                          —

                                          căpitan, vapor de coastă («Kapitän AK»);

                                          —

                                          ofițer de punte, vapor mare de coastă («Nautischer Schiffsoffizier AMW»);

                                          —

                                          ofițer de punte, vapor de coastă («Nautischer Schiffsoffizier AKW»);

                                          —

                                          mecanic șef, categoria C («Schiffsbetriebstechniker CT – Leiter von Maschinenanlagen»);

                                          —

                                          mașinist, categoria C («Schiffsmaschinist CMa – Leiter von Maschinenanlagen»);

                                          —

                                          mașinist, categoria C («Schiffbetriebstechniker CTW»);

                                          —

                                          mecanic, categoria C – ofițer mecanic singur răspunzător («Schiffsmaschinist CMaW – technischer Alleinoffizer»),

                                 în Italia:

                                          —

                                          ofițer de punte («ufficiale di coperta»);

                                          —

                                          ofițer mecanic («ufficiale di macchina»),

                                 în Țările de Jos:

                                          —

                                          ofițer secund (pe vapor de coastă) (cu formare suplimentară) («stuurman kleine handelsvaart/met aanvulling»);

                                          —

                                          mecanic pe vapor de coastă (cu diplomă) («diploma motordrijver»);

                                          —

                                          funcționar în cadrul serviciului de trafic maritim («VTS-functionaris»),

                        formarea profesională constând:

                              —

                              în Danemarca, din învățământ primar de nouă ani, urmat de un curs de formare de bază și/sau stagiu pe mare cu o durată între 17 și 36 luni, completat cu:

                                          (i)

                                          pentru ofițerul de punte, un an de formare de specialitate;

                                          (ii)

                                          pentru celelalte categorii, trei ani de formare de specialitate;

                              —

                              în Germania, din învățământ cu durata totală între 14 și 18 ani, din care un curs de trei ani pentru formare de bază în domeniu și un an de stagiu pe mare, urmat de unul sau doi ani de formare de specialitate completată, unde este cazul, de doi ani de practică profesională în navigație,

                              —

                              în Italia, din învățământ cu durata totală de 13 ani, din care cel puțin cinci ani de formare profesională finalizată cu examen și completată, dacă este cazul, de un stagiu,

                              —

                              în Țările de Jos:

                                          (i)

                                          pentru ofițerul secund (vapor de coastă) (cu formare suplimentară) («stuurman kleine handelsvaart/met aanvulling») și mecanic pe vapor de coastă (cu diplomă) («diploma motordrijver») o durată de formare de 14 ani, din care cel puțin doi ani vor fi urmați într-o instituție de formare profesională de specialitate, completați cu un stagiu de 12 luni;

                                          (ii)

                                          pentru funcționarul în cadrul serviciului de trafic maritim («VTS- functionaris»), o formare cu durata totală de cel puțin 15 ani, din care minimum trei ani de formare într-o instituție superioară de profil («HBO») sau o instituție intermediară de formare în specialitate («MBO»), urmați de cursuri de specializare la nivel național și regional, fiecare cuprinzând 12 săptămâni de formare teoretică și finalizându-se cu un examen;

                        formare recunoscută de Convenția internațională STCW (Convenția internațională privind normele de formare, eliberare a brevetelor și monitorizare a navigatorilor, adoptată în 1978);

                  (b)

                     Pescuit maritim

                  Formare profesională pentru următoarele:

                                 în Germania:

                                          —

                                          căpitan, pescuit la mare adâncime («Kapitän BG/Fischerei»);

                                          —

                                          căpitan, pescuit de coastă («Kapitän BLK/Fischerei»);

                                          —

                                          ofițer de punte, pescador de mare adâncime («Nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei»);

                                          —

                                          ofițer de punte, vapor de coastă («Nautischer Schiffsoffizier BK/Fischerei»),

                                 în Țările de Jos:

                                          —

                                          ofițer secund/mecanic V («stuurman werktuigkundige V»);

                                          —

                                          mecanic IV (pescador) («werktuigkundige IV visvaart»);

                                          —

                                          ofițer secund IV (pescador) («stuurman IV visvaart»);

                                          —

                                          ofițer secund/mecanic VI («stuurman werktuigkundige VI»),

                        reprezentând o formare după cum urmează:

                              —

                              în Germania, o durată totală între 14 și 18 ani, din care un curs de formare de bază în specialitate pe o durată de trei ani și un an de stagiu pe mare, urmat de unul sau doi ani de formare de profil completată, dacă este cazul, de doi ani de practică profesională în navigație;

                              —

                              în Țările de Jos, un curs cu o durată care variază între 13 și 15 ani, din care cel puțin doi ani într-o școală de profil, completată cu o perioadă de 12 luni de practică profesională;

                        ele fiind recunoscute prin Convenția de la Torremolinos (Convenția Internațională din 1977 privind securitatea navelor de pescuit).

            4.   Domeniul tehnic
      Formare profesională pentru următoarele:

                     în Italia:

                              —

                              geometru («geometra»);

                              —

                              tehnician agricol («perito agrario»),

                        acestea necesitând cursuri tehnice de nivel secundar cu durata totală de minim 13 ani, constând din opt ani de învățământ obligatoriu urmat de cinci ani de învățământ secundar în care sunt incluși trei ani de formare în specialitate, încheiate cu examen de bacalaureat tehnic și completate cu:

                              (i)

                              pentru geometri: fie un stagiu de minim doi ani într-o firmă de profil, fie cinci ani experiență profesională;

                              (ii)

                              pentru tehnicieni agricoli: absolvirea unui stagiu de formare practică cu durata minimă de doi ani,

                        urmat de examen de stat,

                     în Țările de Jos:

                              —

                              executor judecătoresc («gerechtsdeurwaarder»);

                              —

                              tehnician de proteze dentare («tandprotheticus»),

                        care necesită un curs de formare teoretică și de specialitate:

                              (i)

                              în cazul executorului judecătoresc («gerechtsdeurwaarder»), o durată totală de 19 ani, din care opt ani de învățământ obligatoriu urmat de opt ani de învățământ secundar incluzând patru ani de formare tehnică finalizată cu examen de stat și completată cu trei ani de formare teoretică și practică de specialitate;

                              (ii)

                              în cazul proteticianului («tandprotheticus»), o durată totală de minim 15 ani de formare cu program complet și trei ani de formare cu program redus, inclusiv opt ani de învățământ primar, patru ani de învățământ secundar general, absolvirea cursurilor de formare de specialitate cu durata de trei ani care includ o formare teoretică și practică în meseria de tehnician dentar, completată cu trei ani de formare în regim de program redus în meseria de protetician, finalizată cu un examen,

                     în Austria:

                              —

                              pădurar («Förster»);

                              —

                              consultant tehnic («Technisches Büro»);

                              —

                              agent de muncă temporară («Überlassung von Arbeitskräften — Arbeitsleihe»);

                              —

                              agent de plasare a forței de muncă («Arbeitsvermittlung»);

                              —

                              consultant în domeniul investițiilor («Vermögensberater»);

                              —

                              detectiv particular («Berufsdetektiv»);

                              —

                              agent de protecție și pază («Bewachungsgewerbe»);

                              —

                              agent imobiliar («Immobilienmakler»);

                              —

                              director de agenție imobiliară («Immobilienverwalter»);

                              —

                              agenție de publicitate și promovare («Werbeagentur»);

                              —

                              organizator proiecte de construcții («Bauträger, Baurorganisator, Baubetreuer»);

                              —

                              instituție de recuperare a creanțelor («Inkassoinstitut»),

                        care necesită formare profesională cu o durată totală de minimum 15 ani, din care opt ani de învățământ obligatoriu urmat de minim cinci ani de învățământ secundar tehnic sau comercial, finalizați cu un examen de maturitate pe profil tehnic sau comercial, completați cu cel puțin doi ani de formare la locul de muncă și absolvirea examenului de specialitate,

                              —

                              consultant de asigurări («Berater in Versicherungsangelegenheiten»),

                        care necesită o perioadă de școlarizare și formare profesională cu durata totală de 15 ani, din care șase ani de formare profesională într-un cadru structurat de formare, constând din trei ani de ucenicie și trei ani de practică și formare profesională, finalizați cu un examen;

                              —

                              maistru în construcții/proiectare și calcul tehnic («Planender Baumeister»);

                              —

                              maistru în construcții de lemn/proiectare și calcul tehnic («Planender Zimmermeister»),

                        care necesită formare profesională cu durata totală de minimum 18 ani, din care cel puțin 9 ani de formare de specialitate, constând din patru ani de învățământ secundar tehnic și cinci ani de practică și formare profesională finalizați cu examen de specialitate care conferă dreptul de exercitare a profesiei și de a forma ucenici în măsura în care formarea profesională implică dreptul de a întocmi planuri de construcții, de a face calcule tehnice și de a supraveghea lucrările de construcții («Privilegiul Maria Theresa»).

            5.   Cursuri de formare în Regatul Unit acreditate sub denumirea de «National Vocational Qualifications» sau «Scottish Vocational Qualifications»
      Formare pentru:

                  —

                  laborant pentru laboratoarele de științe medicale («Medical laboratory scientific officer»);

                  —

                  inginer electrician de mină («Mine electrical engineer»);

                  —

                  inginer mecanic de mină («Mine mechanical engineer»);

                  —

                  asistent social autorizat («Approved social worker — mental health»);

                  —

                  consilier de reintegrare socială și supraveghere («Probation officer»);

                  —

                  terapeut dentar («Dental therapist»);

                  —

                  asistent de stomatologie («Dental hygienist»);

                  —

                  optician cu drept de a elibera rețete («Dispensing optician»);

                  —

                  sub-șef de mină («Mine deputy»);

                  —

                  administrator judiciar («Insolvency practitioner»);

                  —

                  conveyancer autorizat («Licensed conveyancer»);

                  —

                  protetician («Prosthesist»);

                  —

                  ofițer de cart — vase comerciale și de pasageri — nelimitat («First mate — Freight/Passenger ships — unrestricted»);

                  —

                  locotenent — vase comerciale și de pasageri — nelimitat («Second mate — Freight/Passenger ships — unrestricted»);

                  —

                  locotenent secund vase comerciale și de pasageri — nelimitat («Third mate — Freight/Passenger ships — unrestricted»);

                  —

                  ofițer de cart vase comerciale și de pasageri — nelimitat («Deck officer — Freight/Passenger ships — unrestricted»);

                  —

                  ofițer mecanic — vase comerciale și de pasageri — zonă comercială nelimitată;

                  —

                  consilier de proprietate industrială («Trade mark agent»),

            care au drept rezultat calificări recunoscute ca «National Vocational Qualifications» (NVQs) sau autorizate sau recunoscute ca fiind echivalente de către National Council for Vocational Qualifications sau recunoscute în Scoția ca «Scottish Vocational Qualifications», situându-se la nivelurile 3 și 4 ale «National Framework of Vocational Qualifications» din Regatul Unit.
      Aceste niveluri sunt definite după cum urmează:
      —   Nivelul 3: competență într-o gamă amplă de activități diverse derulate într-o mare varietate de contexte, marea lor majoritate fiind complexe și fără caracter de rutină. Ele implică o responsabilitate și o autonomie considerabile, adeseori cerându-se controlul și ghidarea celorlalți.
      —   Nivelul 4: competență într-o gamă amplă de activități tehnice sau profesionale derulate într-o mare varietate de contexte și cu un grad considerabil de răspundere și autonomie personală. Adeseori acest nivel implică responsabilitate pentru munca desfășurată de alții și repartizarea resurselor.
      LISTA CURSURILOR CU STRUCTURĂ SPECIALĂ LA CARE SE FACE REFERIRE LA ARTICOLUL 3 PRIMUL PARAGRAF PUNCTUL B A TREIA LINIUȚĂ

         (ANEXA D LA DIRECTIVA 92/51/CEE)

      În Regatul Unit:
      Cursuri de formare reglementate prin care se obțin calificări admise ca «National Vocational Qualifications» (NVQs) de către National Council for Vocational Qualifications sau recunoscute în Scoția ca «Scottish Vocational Qualifications», situate la nivelurile 3 și 4 National Framework of Vocational Qualifications din Regatul Unit.
      Aceste niveluri sunt definite după cum urmează:
      —   Nivelul 3: competență într-o gamă amplă de activități diverse derulate într-o mare varietate de contexte, marea lor majoritate fiind complexe și fără caracter de rutină. Ele implică o responsabilitate și autonomie considerabile, adeseori cerându-se controlul și ghidarea celorlalți,
      —   Nivelul 4: competență într-o gamă amplă de activități tehnice sau profesionale derulate într-o mare varietate de contexte și cu un grad considerabil de răspundere și autonomie personală. Adeseori acest nivel implică responsabilitate pentru munca desfășurată de alții și repartizarea resurselor.
      În Germania:
      Există următoarele cursuri reglementate:

                  —

                  cursuri de formare reglementate pentru profesiile de asistent tehnic («technische/r Assistent/in»), asistent comercial («kaufmännische/r Assistent/in»), profesii sociale («soziale Berufe») și profesia de instructor autorizat de stat pentru tehnica respirației și oratoriei («staatlich geprüfte/r Atem-, Sprech- und Stimmlehrer/in»), cu durata totală de minim 13 ani, care necesită absolvirea învățământului secundar («Mittlerer Bildungsabschluß») și care cuprind:

                              (i)

                              minim trei ani (2) de formare de specialitate la o școală de profil («Fachschule») finalizată cu un examen și, acolo unde este cazul, completarea cu un curs de specializare cu durata de un an sau de doi ani, finalizat de asemenea cu un examen;

                              (ii)

                              sau minim doi ani și jumătate la o școală de profil («Fachschule») finalizați cu un examen și completați cu practică profesională pe o durată minimă de șase luni sau cu un stagiu de minim șase luni într-o instituție autorizată;

                              (iii)

                              sau minim doi ani la o școală de profil («Fachschule»), finalizați cu un examen și completați cu practică profesională pe o durată minimă de un an sau cu stagiu de minim un an într-o instituție autorizată;

                  —

                  cursuri reglementate pentru profesiile autorizate de stat de tehnician («staatlich geprüfte/rTechniker/in»), economist de întreprindere («Betriebswirt/in»), designer («Gestalter/in»), și asistent familial («Familienpfleger/in»), cu durata totală de minim 16 ani, o condiție preliminară fiind absolvirea învățământului obligatoriu sau a unei forme echivalente de școlarizare și formare (cu durata minimă de nouă ani) și absolvirea unui curs la o școală profesională («Berufsschule») cu durata minimă de trei ani în care sunt incluse, după încheierea a cel puțin doi ani de practică profesională, școlarizare și formare cu program complet pe o durată minimă de doi ani sau școlarizare și formare cu program redus cu o durată echivalentă;

                  —

                  cursuri reglementate și formare reglementată la locul de muncă, cu durata totală de minim 15 ani, condiția preliminară fiind însă absolvirea învățământului obligatoriu (cu durata minimă de nouă ani) și a formării de specialitate (în mod normal trei ani) care include în general cel puțin doi ani de practică profesională (trei ani, în majoritatea cazurilor) și examen în contextul calificării la locul de muncă care în general constă dintr-un curs de formare care se desfășoară simultan cu practica profesională (cel puțin 1 000 de ore) sau este urmat în regim de program normal (cel puțin un an).

            Autoritățile germane transmit Comisiei și celorlalte state membre lista cursurilor de formare la care se face referire în prezenta anexă.
      În Țările de Jos:

                  —

                  cursuri reglementate cu durata totală de minim 15 ani, condiția preliminară fiind absolvirea a opt ani de învățământ primar plus patru ani de învățământ secundar general intermediar («MAVO») sau de învățământ de specialitate pregătitor («VBO») sau învățământ secundar general de un nivel superior, care necesită absolvirea unui curs de trei sau patru ani într-un colegiu de formare de specialitate intermediară («MBO»), finalizate cu un examen;

                  —

                  cursuri reglementate de formare cu durata totală de minim 16 ani, condiția preliminară fiind absolvirea a opt ani de învățământ primar plus patru ani de – cel puțin - învățământ de specialitate pregătitor («VBO») sau învățământ secundar general de un nivel superior, care necesită absolvirea a cel puțin patru ani de formare de specialitate în sistem de ucenicie, constând din minim o zi pe săptămână de formare teoretică la un colegiu și formare practică într-un centru de profil sau într-o firmă în celelalte zile, finalizată cu examen de nivel secundar sau terțiar.

            Autoritățile olandeze transmit Comisiei și celorlalte state membre lista cursurilor de formare la care se face referire în prezenta anexă.
      În Austria:

                  —

                  cursuri în licee de profil («Berufsbildende Höhere Schulen») și în instituții universitare pentru formare în agricultură și silvicultură («Höhere Land- und Forstwirtschaftliche Lehranstalten»), inclusiv tipuri speciale de formare («einschließlich der Sonderformen»), cu structura și nivelul stabilite de dispozițiile legale, de reglementare și administrative.
                  Aceste cursuri au o durată totală de minim 13 ani și cuprind cinci ani de formare de specialitate, finalizați cu un examen a cărui absolvire reprezintă dovada competenței profesionale;
                  — cursuri la școli de maiștri («Meisterschulen»), clase de maiștri («Meisterklassen»), școli industriale de maiștri («Werkmeisterschulen») sau școli care pregătesc maiștri în construcții («Bauhandwerkerschulen»), cu structura și nivelul stabilite de dispozițiile legale, de reglementare și administrative.
                  Aceste cursuri au o durată totală de minim 13 ani, din care nouă ani de învățământ obligatoriu, urmați fie de minim trei ani de formare de specialitate la o școală de profil, fie de minim trei ani de formare la o firmă, în paralel cu frecventarea unei școli de profil («Berufsschule»), ambele finalizate cu un examen și completate cu absolvirea a cel puțin unui curs de un an la o școală de maiștri («Meisterschulen»), clase de maiștri («Meisterklassen»), școli industriale de maiștri («Werkmeisterschulen») sau școli care pregătesc maiștri în construcții («Bauhandwerkerschulen»). În majoritatea cazurilor durata totală este de minim 15 ani, în care este inclusă perioada de practică profesională, care fie că precede cursurile de formare profesională în instituțiile menționate, fie că este însoțită de cursuri cu program redus (cel puțin 960 ore).

            Autoritățile austriece transmit Comisiei și celorlalte state membre lista cursurilor de formare la care se face referire în prezenta anexă.

      (1)  De la 1 iunie 1994, denumirea profesiei de «Krankengymnast(in)» se înlocuiește cu aceea de «Physiotherapeut(in)». Cu toate acestea, membrii acestei profesii care au obținut diploma înainte de această dată pot, la cerere, să utilizeze în continuare fosta denumire - «Krankengymnast(in).»

      (2)  Durata minimă poate fi redusă de la trei ani la doi ani dacă persoana în cauză are calificarea necesară pentru a fi admisă la universitate («Abitur»), adică 13 ani de formare preliminară, sau calificarea necesară intrării la «Fachhochschule», («Fachhochschulreife»), adică 12 ani de formare preliminară.”


title: Directiva 2008/86/CE a Comisiei din 5 septembrie 2008 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru includerea tebuconazolului ca substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               6.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 239/9

      DIRECTIVA 2008/86/CE A COMISIEI

   din 5 septembrie 2008
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru includerea tebuconazolului ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) al doilea paragraf,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate, în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Această listă include tebuconazolul.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, tebuconazolul a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produse 8, produse de întreținere a lemnului, astfel cum este definit în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Danemarca a fost desemnată ca stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 11 ianuarie 2006, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost analizat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile acestei analize au fost încorporate într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide din 29 noiembrie 2007.

               (5)

               Examinarea tebuconazolului nu a evidențiat întrebări sau probleme care să necesite o consultare a Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului.

               (6)

               Din analizele efectuate reiese că produsele biocide care conțin tebuconazol și sunt folosite ca produse de întreținere a lemnului ar putea satisface dispozițiile articolului 5 din Directiva 98/8/CE. Prin urmare, este necesar să se includă tebuconazolul în anexa I pentru tipul de produse 8, pentru a se garanta faptul că autorizațiile pentru produsele biocide care conțin tebuconazol și sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE. Cu toate acestea, s-au identificat riscuri inacceptabile pentru tratarea in situ a lemnului în exterior și pentru lemnul tratat aflat în contact continuu cu apa. Autorizațiile pentru aceste utilizări vor necesita prezentarea unor date care să demonstreze că produsele pot fi utilizate fără riscuri inacceptabile pentru mediu.

               (7)

               În lumina concluziilor raportului de evaluare, este necesar să se solicite furnizarea unor instrucțiuni pentru a indica faptul că lemnul tratat trebuie să fie depozitat după tratare pe o suprafață dură impermeabilă, în scopul prevenirii pierderilor directe de substanță pe sol și pentru a permite recuperarea acestor pierderi pentru reutilizare sau eliminare, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) litera (i) punctul (d) din Directiva 98/8/CE.

               (8)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre pentru asigurarea unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă tebuconazol, precum și pentru facilitarea funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (9)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru a îndeplini noile cerințe și pentru a permite solicitanților care au pregătit un dosar să beneficieze în întregime de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (10)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizații pentru produsele biocide din tipul de produse 8 care conțin tebuconazol, pentru a se garanta conformitatea acestora cu Directiva 98/8/CE.

               (11)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (12)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Transpunerea
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până cel târziu la 31 martie 2009, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică imediat Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 aprilie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 5 septembrie 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p.3.

      ANEXĂ
      Se introduce următoarea intrare „nr. 6” în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsele biocide introduse pe piață

                     Data includerii

                     Termen-limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul-limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „6

                     tebuconazol

                     1-(4-clorofenil)-4,4-dimetil-3-(1,2,4-triazol-1-ilmetil)pentan-3-ol
                     Nr. CE: 403-640-2
                     Nr. CAS: 107534-96-3

                     950 g/kg

                     1 aprilie 2010

                     31 martie 2012

                     31 martie 2020

                     8

                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:

                                 Având în vedere riscurile identificate privind solul și mediul acvatic, trebuie luate măsuri corespunzătoare de reducere a riscurilor, pentru protejarea acestor medii. În special, etichetele și/sau fișele tehnice de securitate ale produselor autorizate pentru uz industrial indică faptul că lemnul proaspăt tratat trebuie să fie depozitat după tratare într-un loc acoperit sau pe o suprafață dură impermeabilă, în scopul prevenirii pierderilor directe de substanță pe sol sau în apă, precum și că eventualele pierderi trebuie să fie recuperate pentru reutilizare sau eliminare.

                                 În plus, produsele nu pot fi autorizate pentru tratarea in situ a lemnului în exterior sau pentru lemnul care se află în contact continuu cu apa, cu excepția cazului în care se furnizează date care să demonstreze că produsul va respecta cerințele menționate la articolul 5 și la anexa VI, dacă este necesar prin intermediul unor măsuri corespunzătoare de reducere a riscurilor.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile la adresa de internet a Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva 96/34/CE a Consiliului din 3 iunie 1996 privind acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES

text:
               05/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               160

         31996L0034

               L 145/4

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/34/CE A CONSILIULUI

   din 3 iunie 1996
   privind acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Acordul privind politica socială, anexat la Protocolul nr. 14 privind politica socială, anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 4 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,

               (1)

               întrucât, pe baza Protocolului privind politica socială, statele membre, cu excepția Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, denumite în continuare „state membre”, dorind să urmeze calea trasată de Carta socială din 1989, au încheiat între ele un Acord privind politica socială;

               (2)

               întrucât, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Acordul privind politica socială, partenerii sociali pot solicita în comun ca acordurile la nivel comunitar să fie puse în aplicare printr-o decizie a Consiliului pe baza unei propuneri a Comisiei;

               (3)

               întrucât punctul 16 din Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor privind egalitatea de tratament între bărbați și femei prevede, inter alia, că „este, de asemenea, necesar să se ia măsuri care să ofere femeilor și bărbaților posibilitatea de a-și concilia obligațiile profesionale cu cele familiale”;

               (4)

               întrucât Consiliul, în ciuda existenței unui consens larg, nu a fost în măsură să hotărască cu privire la propunerea de directivă referitoare la concediile pentru creșterea copilului și la concediile din motive familiale (1), modificată (2) la 15 noiembrie 1984;

               (5)

               întrucât, în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din Acordul privind politica socială, Comisia a consultat partenerii sociali în legătură cu posibila orientare a acțiunii comunitare privind concilierea vieții profesionale și familiale;

               (6)

               întrucât, considerând după astfel de consultări că este de dorit o acțiune comunitară, Comisia a consultat din nou partenerii sociali cu privire la conținutul propunerii avute în vedere, în conformitate cu articolul 3 alineatul (3) din acordul menționat;

               (7)

               întrucât organizațiile de tip confederativ (UNICE, CEEP și CES) au informat Comisia, prin scrisoarea comună din 5 iulie 1995, despre dorința lor de a iniția procesul prevăzut la articolul 4 din acordul menționat;

               (8)

               întrucât, la 14 decembrie 1995, organizațiile interprofesionale menționate au încheiat un acord-cadru privind concediul pentru creșterea copilului; întrucât acestea au transmis Comisiei cererea lor comună de punere în aplicare a acestui acord-cadru printr-o decizie a Consiliului pe baza unei propuneri a Comisiei, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din acordul menționat;

               (9)

               întrucât Consiliul, în Rezoluția sa din 6 decembrie 1994 privind anumite perspective ale unei politici sociale a Uniunii Europene: contribuție la convergența economică și socială a Uniunii (3), a invitat partenerii sociali să profite de posibilitățile de a încheia convenții, deoarece aceștia sunt, de regulă, mai aproape de realitatea socială și de problemele sociale; întrucât, la Madrid, membrii Consiliului European din acele state care au semnat Acordul privind politica socială au salutat încheierea acestui acord-cadru;

               (10)

               întrucât părțile semnatare au dorit să încheie un acord-cadru care prevede cerințe minime pentru concediul de creștere a copilului și absența de la locul de muncă pe motive de forță majoră și care se adresează din nou statelor membre și/sau partenerilor sociali pentru definirea condițiilor de aplicare a concediului pentru creșterea copilului, pentru a se ține seama de situația, inclusiv în ceea ce privește politica familială, care există în fiecare stat membru, în special în privința condițiilor de acordare a concediului de creștere a copilului și exercitarea dreptului la concediul de creștere a copilului;

               (11)

               întrucât instrumentul adecvat de punere în aplicare a acordului-cadru este o directivă în sensul articolului 189 din tratat; întrucât aceasta este, prin urmare, obligatorie pentru statele membre în ceea ce privește rezultatele care trebuie obținute, dar le lasă statelor membre libertatea de a alege formele și metodele;

               (12)

               întrucât, în conformitate cu principiul subsidiarității și principiul proporționalității, astfel cum sunt enunțate la articolul 3b din tratat, obiectivele prezentei directive nu pot fi realizate în măsură suficientă de statele membre și pot fi așadar realizate mai bine de Comunitate; întrucât prezenta directivă se limitează la minimumul necesar pentru atingerea acestor obiective și nu depășește ceea ce este necesar în acest scop;

               (13)

               întrucât Comisia a elaborat propunerea de directivă ținând seama de reprezentativitatea părților semnatare, de mandatul lor, de legalitatea clauzelor acordului-cadru, precum și de respectarea dispozițiilor relevante privind întreprinderile mici și mijlocii;

               (14)

               întrucât, în conformitate cu Comunicarea sa din 14 decembrie 1993 privind punerea în aplicare a Protocolului privind politica socială, Comisia a informat Parlamentul European, trimițându-i textul acordului-cadru însoțit de propunerea sa de directivă și de memorandumul explicativ;

               (15)

               întrucât Comisia a informat, de asemenea, Comitetul Economic și Social, trimițându-i textul acordului-cadru însoțit de propunerea sa de directivă și de memorandumul explicativ;

               (16)

               întrucât clauza 4 punctul 2 din acordul-cadru subliniază că punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului acord-cadru nu constituie un motiv valabil pentru reducerea nivelului general de protecție a lucrătorilor în domeniul reglementat de acest acord, fără a aduce atingere dreptului statelor membre și/sau al partenerilor sociali de a elabora, având în vedere evoluția situației (inclusiv introducerea netransferabilității), diferite dispoziții legislative, de reglementare sau contractuale, atât timp cât se respectă cerințele minime prevăzute în prezentul acord;

               (17)

               întrucât Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor recunoaște importanța combaterii tuturor formelor de discriminare, în speciale cele pe motive de sex, culoarea pielii, rasă, opinii și credințe;

               (18)

               întrucât articolul F alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană prevede că „Uniunea respectă drepturile fundamentale, garantate de Convenția pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, și rezultate din tradițiile constituționale comune ale statelor membre, ca principii generale ale dreptului comunitar”;

               (19)

               întrucât statele membre pot încredința partenerilor sociali, la cererea comună a acestora, punerea în aplicare a prezentei directive, cu condiția ca statele membre să adopte orice dispoziție necesară care să le permită garantarea în orice moment a rezultatelor impuse de prezenta directivă;

               (20)

               întrucât punerea în aplicare a acordului-cadru contribuie la atingerea obiectivelor menționate la articolul 1 din Acordul privind politica socială.

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Punerea în aplicare a acordului-cadru
   Scopul prezentei directive este punerea în aplicare a acordului-cadru privind concediul pentru creșterea copilului, încheiat la 14 decembrie 1995 între organizațiile de tip confederativ (UNICE, CEEP și CES), anexat prezentei directive.
   Articolul 2
   Dispoziții finale
   (1)   Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la data de 3 iunie 1998 sau se asigură că, până la această dată, partenerii sociali stabilesc dispozițiile necesare prin acord, statele membre fiind obligate să adopte orice dispoziție necesară care să le permită garantarea în orice moment a rezultatelor impuse de prezenta directivă. Statele membre informează de îndată Comisia în acest sens.
   (2)   Statele membre pot beneficia de o perioadă suplimentară de maximum un an, dacă este necesar, pentru a lua în considerare dificultățile speciale sau punerea în aplicare printr-o convenție colectivă.
   Statele membre informează imediat Comisia în asemenea împrejurări.
   (3)   Atunci când statele membre adoptă dispozițiile prevăzute la alineatul (1), ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 3 iunie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TREU

      (1)  JO C 333, 9.12.1983, p. 6.

      (2)  JO C 316, 27.11.1984, p. 7.

      (3)  JO C 368, 23.12.1994, p. 6.
   ANEXĂ

      ACORD-CADRU PRIVIND CONCEDIUL PENTRU CREȘTEREA COPILULUI
      PREAMBUL
      Prezentul acord-cadru reprezintă angajamentul UNICE, CEEP și CES de a introduce cerințe minime privind concediul pentru creșterea copilului și absența de la locul de muncă din motive de forță majoră, ca mijloc important de conciliere a vieții profesionale și familiale și de promovare a șanselor egale și a egalității de tratament între bărbați și femei.
      CES, UNICE și CEEP solicită Comisiei să înainteze Consiliului prezentul acord-cadru pentru luarea unei decizii care să facă aceste cerințe obligatorii în statele membre ale Comunității Europene, cu excepția Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

         I. CONSIDERAȚII GENERALE

                  (1)

                  Având în vedere Acordul privind politica socială, anexat Protocolului privind politica socială, anexat Tratatului de instituire a Comunității Europene, în special articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (2);

                  (2)

                  întrucât articolul 4 alineatul (2) din Acordul privind politica socială prevede ca acordurile încheiate la nivel comunitar să fie puse în aplicare, la cererea comună a părților semnatare, printr-o decizie a Consiliului pe baza unei propuneri din partea Comisiei;

                  (3)

                  întrucât Comisia și-a anunțat intenția de a propune o măsură comunitară privind concilierea vieții profesionale și familiale;

                  (4)

                  întrucât Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale prevede la punctul 16, privind egalitatea de tratament, că trebuie să se ia măsuri care să permită bărbaților și femeilor să își concilieze obligațiile profesionale cu cele familiale;

                  (5)

                  întrucât Rezoluția Consiliului din 6 decembrie 1994 recunoaște că o politică efectivă a șanselor egale presupune o strategie globală integrată care să permită o mai bună organizare a programului de lucru și o mai mare flexibilitate, precum și o revenire mai ușoară la viața profesională și ia act de rolul important pe care îl joacă partenerii sociali în acest domeniu și în a oferi, atât bărbaților, cât și femeilor, posibilitatea de a-și concilia responsabilitățile profesionale cu obligațiile familiale;

                  (6)

                  întrucât măsurile de conciliere a vieții profesionale și familiale ar trebui să încurajeze introducerea unor metode noi și flexibile de organizare a muncii și a timpului mai bine adaptate necesităților în schimbare ale societății și care ar trebui să țină seama atât de nevoile întreprinderilor, cât și de cele ale lucrătorilor;

                  (7)

                  întrucât politica familială trebuie abordată în contextul schimbărilor demografice, al efectelor îmbătrânirii populației, al eliminării decalajelor dintre generații și al promovării participării femeilor la viața activă;

                  (8)

                  întrucât bărbații trebuie încurajați să-și asume responsabilități egale în familie; de exemplu, trebuie încurajați, prin mijloace precum programele de conștientizare, să ia concediu pentru creșterea copilului;

                  (9)

                  întrucât prezentul acord este un acord-cadru care stabilește cerințe și prevederi minime privind concediul de creștere a copilului, separat de concediul de maternitate al mamei, și pentru absență de la serviciu din motive de forță majoră, și se adresează din nou statelor membre și partenerilor sociali pentru stabilirea condițiilor de acces și a modalităților de aplicare pentru a se ține seama de situația din fiecare stat membru;

                  (10)

                  întrucât statele membre trebuie să prevadă menținerea prestațiilor în natură în cadrul asigurării de boală pe durata minimă a concediului pentru creșterea copilului;

                  (11)

                  întrucât, atunci când acest lucru se dovedește adecvat, având în vedere condițiile naționale și situația bugetară, statele membre trebuie să prevadă, de asemenea, menținerea drepturilor la prestațiile de asigurări sociale ca atare pe durata minimă a concediului pentru creșterea copilului;

                  (12)

                  întrucât prezentul acord ține seama de necesitatea de a îmbunătăți cerințele politicii sociale, de a spori competitivitatea economiei comunitare și de a evita impunerea unor constrângeri administrative, financiare și legale într-un mod care ar putea împiedica crearea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii;

                  (13)

                  întrucât partenerii sociali se află în cea mai bună poziție pentru a găsi soluții care să corespundă atât nevoilor angajatorilor, cât și celor ale lucrătorilor și trebuie, prin urmare, să li se atribuie un rol special în punerea în aplicare a prezentului acord.

            PĂRȚILE SEMNATARE CONVIN CU PRIVIRE LA URMĂTOARELE DISPOZIȚII:
      II.   CONȚINUT

         Clauza 1:   Obiectul și domeniul de aplicare

                  (1)

                  Prezentul acord enunță cerințele minime menite să faciliteze concilierea responsabilităților profesionale și familiale pentru părinții care lucrează.

                  (2)

                  Prezentul acord se aplică tuturor lucrătorilor, bărbați și femei, care au un contract sau o relație de muncă definită în legislație, convențiile colective sau practicile în vigoare în fiecare stat membru.

         Clauza 2:   Concediul pentru creșterea copilului

                  (1)

                  În temeiul prezentului acord, sub rezerva clauzei 2.2, se acordă lucrătorilor, bărbați și femei, un drept individual la concediu pentru creșterea copilului, pe baza nașterii sau adopției unui copil, pentru a le da posibilitatea să îngrijească acel copil, pe o perioadă de cel puțin trei luni, până la o vârstă dată de maximum opt ani care urmează să fie stabilită de statele membre și/sau de partenerii sociali.

                  (2)

                  Pentru a promova șansele egale și egalitatea de tratament între bărbați și femei, părțile semnatare ale prezentului acord consideră că dreptul la concediu pentru creșterea copilului prevăzut la clauza 2.1 ar trebui, în principiu, acordat pe bază netransferabilă.

                  (3)

                  Condițiile de acces și modalitățile de aplicare a concediului pentru creșterea copilului sunt definite de lege și/sau de convențiile colective din statele membre, cu respectarea cerințelor minime ale prezentului acord. Statele membre și/sau partenerii sociali pot, în special:

                              (a)

                              să hotărască dacă concediul pentru creșterea copilului este acordat integral, parțial, fragmentat sau sub formă de credit de timp;

                              (b)

                              să condiționeze dreptul la concediu pentru creșterea copilului de o perioadă de muncă și/sau de vechime care nu poate depăși un an;

                              (c)

                              să adapteze condițiile de acces și modalitățile de aplicare a concediului pentru creșterea copilului la condițiile speciale ale adopției;

                              (d)

                              să stabilească perioadele de notificare a angajatorilor de către lucrători atunci când aceștia își exercită dreptul la concediu pentru creșterea copilului, cu specificarea începutului și sfârșitului perioadei de concediu;

                              (e)

                              să definească condițiile în care angajatorul, după consultări în conformitate cu legislația, convențiile colective și practicile la nivel național, este autorizat să amâne acordarea concediului pentru creșterea copilului din motive justificate legate de funcționarea întreprinderii (de exemplu dacă este vorba de o muncă cu caracter sezonier, dacă nu se poate găsi un înlocuitor în perioada de notificare, dacă o parte însemnată a forței de muncă solicită concediul pentru creșterea copilului în același timp, dacă este vorba de o funcție specială de importanță strategică). Orice dificultate care decurge din aplicarea acestei clauze trebuie rezolvată în conformitate cu legislația, convențiile colective și practicile la nivel național;

                              (f)

                              să autorizeze, în plus față de litera (e), măsuri speciale pentru a îndeplini cerințele de funcționare și de organizare ale întreprinderilor mici.

                  (4)

                  Pentru a se asigura că lucrătorii își pot exercita dreptul la concediul pentru creșterea copilului, statele membre și/sau partenerii sociali iau măsurile necesare pentru a proteja lucrătorii împotriva concedierii pe motiv de solicitare sau efectuare a concediului pentru creșterea copilului în conformitate cu legislația, convențiile colective și practicile la nivel național.

                  (5)

                  La sfârșitul concediului pentru creșterea copilului, lucrătorii au dreptul de a-și relua același post sau, dacă acest lucru nu este posibil, un post echivalent sau similar care să corespundă contractului sau relației lor de muncă.

                  (6)

                  Drepturile dobândite sau în curs de a fi dobândite de lucrător la data la care începe concediul pentru creșterea copilului se mențin ca atare până la sfârșitul acestui concediu. La sfârșitul concediului pentru creșterea copilului se aplică aceste drepturi, inclusiv orice modificare conformă cu legislația, convențiile colective sau practica la nivel național.

                  (7)

                  Statele membre și/sau partenerii sociali definesc regimul contractului sau al relației de muncă pe perioada concediului pentru creșterea copilului.

                  (8)

                  Toate problemele de securitate socială legate de prezentul acord trebuie să fie examinate și rezolvate de către statele membre în conformitate cu legislația națională, ținând cont de importanța continuității drepturilor la prestații de securitate socială pentru diferite riscuri, în special asistența medicală.

         Clauza 3:   Absența de la lucru din motive de forță majoră

                  (1)

                  Statele membre și/sau partenerii sociali iau măsurile necesare pentru a autoriza lucrătorii să absenteze de la locul de muncă, în conformitate cu legislația, convențiile colective și/sau practicile la nivel național, pe motive de forță majoră în situații de urgență familială, în caz de boală sau de accident care fac indispensabilă prezența imediată a lucrătorului.

                  (2)

                  Statele membre și/sau partenerii sociali pot specifica condițiile de acces și modalitățile de aplicare pentru clauza 3.1 și pot limita acest drept la un anumit număr de zile pe an și/sau pe caz.

         Clauza 4:   Dispoziții finale

                  (1)

                  Statele membre pot aplica sau introduce dispoziții mai favorabile decât cele prevăzute în prezentul acord.

                  (2)

                  Punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului acord nu constituie un motiv valabil pentru reducerea nivelului general de protecție acordat lucrătorilor în domeniul reglementat de prezentul acord. Aceasta nu aduce atingere dreptului statelor membre și/sau al partenerilor sociali de a elabora, având în vedere evoluția situației (inclusiv introducerea netransferabilității), diferite dispoziții legislative, de reglementare sau contractuale, atât timp cât se respectă cerințele minime prevăzute în prezentul acord.

                  (3)

                  Prezentul acord nu aduce atingere dreptului partenerilor sociali de a încheia, la nivel adecvat, inclusiv cel european, convenții de adaptare și/sau completare a dispozițiilor sale, pentru a se ține seama de condiții speciale.

                  (4)

                  Statele membre pun în aplicare dispozițiile legale, de reglementare și administrative necesare pentru a se conforma deciziei Consiliului în termen de cel mult doi ani de la adoptare sau se asigură că partenerii sociali (1) introduc dispozițiile necesare prin acord înainte de sfârșitul acestei perioade. Pentru a se conforma deciziei, statele membre pot beneficia de o perioadă suplimentară de maximum un an, dacă este necesar, pentru a lua în considerare dificultățile speciale sau punerea în aplicare printr-o convenție colectivă.

                  (5)

                  Prevenirea și soluționarea litigiilor și a plângerilor care rezultă din aplicarea acordului se tratează în conformitate cu legislația, convențiile colective și practicile la nivel național.

                  (6)

                  Fără a aduce atingere rolului pe care îl au în acest sens Comisia, tribunalele naționale și Curtea de Justiție, orice problemă legată de interpretarea prezentului acord la nivel european ar trebui, în primă instanță, să fie înaintată de Comisie părților semnatare, care vor emite un aviz.

                  (7)

                  Părțile semnatare revizuiesc aplicarea prezentului acord după cinci ani de la data deciziei Consiliului, dacă una dintre părțile la prezentul acord a solicitat acest lucru.

         Adoptat la Bruxelles, 14 decembrie 1995.

            Fritz VERZETNITSCH,

               Președinte al CES

            Emilio GABAGLIO,

               Secretar General

            CES
            Bld Emile Jacqmain 155
            B-1210 Bruxelles

            Antonio Castellano AUYANET,

               Președinte al CEEP

            Roger GOURVÈS,

               Secretar General

            CEEP
            Rue de la Charité 15
            B-1040 Bruxelles

            François PERIGOT,

               Președinte al UNICE

            Zygmunt TYSZKIEWICZ,

               Secretar General

            UNICE
            Rue Joseph II 40
            B-1040 Bruxelles

      (1)  În sensul articolului 2 alineatul (4) din Acordul privind politica socială.


title: Directiva 96/16/CE a Consiliului din 19 martie 1996 privind anchetele statistice care trebuie efectuate în sectorul laptelui și al produselor lactate

text:
               03/Volumul 18

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               192

         31996L0016

               L 078/27

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/16/CE A CONSILIULUI

   din 19 martie 1996
   privind anchetele statistice care trebuie efectuate în sectorul laptelui și al produselor lactate
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   întrucât Directiva nr. 72/280/CEE a Consiliului din 31 iulie 1972 privind anchetele statistice pe care trebuie să le efectueze statele membre cu privire la lapte și la produsele lactate (3) a fost modificată în repetate rânduri; în lumina noilor modificări, se impune, pentru o mai mare claritate, reformularea directivei menționate anterior;
   întrucât, pentru a-și îndeplini sarcinile care îi revin conform tratatului și prevederilor comunitare privind organizarea comună a pieței în sectorul laptelui și al produselor lactate, Comisia are nevoie de informații corecte despre producția și folosirea laptelui, precum și de informații corecte, furnizate cu regularitate și actualizate în permanență cu privire la livrările de lapte către întreprinderi care tratează sau prelucrează laptele și cu privire la producția de produse lactate la nivelul statelor membre;
   întrucât ar trebui realizate anchete statistice privind producția și utilizarea laptelui în cadrul exploatației agricole conform unor criterii uniforme și cu o mai mare precizie, precum și anchete lunare, la nivelul tuturor statelor membre, în întreprinderile de tratare sau prelucrare a laptelui;
   întrucât, pentru obținerea unor rezultate comparabile, se impune stabilirea unor criterii comune pentru identificarea domeniului anchetei, a caracteristicilor care trebuie observate și a modalităților de efectuare a anchetei;
   întrucât din experiența acumulată prin punerea în aplicare a reglementării anterioare reiese necesitatea unei simplificări a prevederilor, în special prin eliminarea obligației de a comunica rezultate lunare;
   întrucât, ținând cont de importanța crescândă a conținutului de proteine al laptelui din produsele lactate, se impune luarea unor măsuri adecvate în acest sens;
   întrucât, pentru a facilita punerea în aplicare a prevederilor prezentei directive, se impune continuarea unei strânse cooperări între statele membre și Comisie, în special în cadrul Comitetului permanent pentru statistică agricolă înființat prin Decizia 72/279/CEE (4),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Statele membre:

               1.

               efectuează la nivelul unităților de anchetă definite la articolul 2 anchete referitoare la datele prevăzute la articolul 4 și transmit Comisiei rezultatele lunare, anuale și trienale;

               2.

               efectuează anual la nivelul exploatațiilor agricole, definite conform procedurii prevăzute la articolul 7, anchete privind producția de lapte și utilizarea acesteia;

               3.

               sub rezerva acordului Comisiei, sunt autorizate să utilizeze informații din alte surse oficiale.

         Articolul 2
   Anchetele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) se referă la:

               1.

               întreprinderile sau exploatațiile agricole care achiziționează lapte integral sau, în anumite cazuri, produse lactate, direct de la exploatațiile agricole sau de la întreprinderile menționate la alineatul (2), în vederea transformării acestor produse în produse lactate;

               2.

               întreprinderile care colectează lapte sau smântână pentru a le transfera, în totalitate sau parțial, fără nici un fel de tratare sau prelucrare, întreprinderilor menționate la alineatul (1).

         Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a preveni, pe cât posibil, duplicarea rezultatelor.
   Articolul 3
   (1)   În cadrul prezentei directive, „lapte” reprezintă laptele de vacă, de oaie, de capră și de bivoliță. Controalele lunare menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (a) se referă doar la laptele de vacă și la produsele fabricate exclusiv din lapte de vacă.
   (2)   Lista produselor lactate care fac obiectul anchetelor este adoptată în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7. Respectiva listă poate fi modificată conform aceleiași proceduri.
   (3)   Definițiile standard utilizate pentru comunicarea rezultatelor în cazul diferitelor produse sunt stabilite conform procedurii descrise la articolul 7.
   Articolul 4
   (1)   Anchetele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) trebuie să permită cel puțin comunicarea informațiilor menționate la literele (a), (b) și (c).
   Chestionarele trebuie să fie întocmite astfel încât să evite duplicarea datelor.
   Informațiile se referă:

               (a)

               lunar:

                           (i)

                           la cantitatea și conținutul de grăsime al laptelui și al smântânii colectate, precum și la conținutul de proteine al laptelui de vacă colectat;

                           (ii)

                           la cantitatea anumitor produse lactate proaspete tratate și disponibile pentru livrare, precum și a anumitor produse lactate fabricate;

               (b)

               anual:

                           (i)

                           la cantitatea și conținutul de grăsimi și conținutul proteic ale laptelui și smântânii disponibile;

                           (ii)

                           la cantitatea de produse lactate proaspete tratate și disponibile pentru livrare, precum și la cea a celorlalte produse lactate fabricate, împărțite pe categorii;

                           (iii)

                           la utilizarea materiilor prime sub formă de lapte integral și de lapte degresat, precum și la cantitatea de grăsimi utilizată la fabricarea produselor lactate;

               (c)

               trienal (din 31 decembrie 1997):
               numărul unităților de anchetă prevăzute la articolul 2, împărțite pe categorii în funcție de mărime.

         (2)   Pentru a analiza, în termen de trei ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, posibilitatea de a extinde informațiile statistice anuale menționate la litera (b), astfel încât să includă conținutul proteic al principalelor produse lactate, statele membre efectuează, în perioada respectivă, anchete sau studii-pilot cu privire la posibilitatea realizării acestui obiectiv. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7, Comisia stabilește o agendă de lucru pentru fiecare dintre cei trei ani.
   Statele membre prezintă anual Comisiei un raport cu privire la punerea în aplicare a acestui program, inclusiv datele statistice disponibile și informațiile necesare pentru interpretarea acestora.
   Articolul 5
   (1)   Fără a aduce atingere dispozițiilor celui de-al doilea paragraf, anchetele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) sunt efectuate sub forma unor anchete exhaustive în cazul fabricilor de produse lactate din care provine cel puțin 95 % din laptele de vacă colectat de către un stat membru, restul de unități fiind evaluate pe baza eșantioanelor reprezentative sau a altor surse.
   Statele membre pot efectua anchetele lunare prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (a) sub forma unor sondaje reprezentative. În acest caz, marja de eroare la eșantionare nu trebuie să depășească 1 % din colectarea națională totală (cu un interval de încredere de 68 %).
   (2)   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru obținerea unor rezultate complete și suficient de corecte. Statele membre prezintă Comisiei, sub forma unui raport metodologic, toate informațiile care să permită aprecierea exactității rezultatelor, în special:

               (a)

               chestionarele utilizate;

               (b)

               metodele utilizate pentru a se evita informațiile duble;

               (c)

               metodele utilizate pentru prelucrarea datelor obținute din chestionare în tabele comunitare.

         Rapoartele metodologice, disponibilitatea și gradul de fiabilitate a datelor, precum și orice alte aspecte legate de punerea în aplicare a prezentei directive sunt examinate o dată pe an în cadrul grupului de lucru competent al Comitetului permanent pentru statistică agricolă. Primul raport metodologic este prezentat Comisiei până cel târziu la sfârșitul anului care urmează intrării în vigoare a prezentei directive.
   Articolul 6
   (1)   Tabelele pentru transmiterea informațiilor către Comisie sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7.
   Aceste tabele pot fi modificate conform aceleiași proceduri.
   (2)   Statele membre transmit rezultatele menționate la alineatul (3), inclusiv datele considerate ca fiind confidențiale în temeiul legislației naționale sau al regulilor ce țin de confidențialitatea statistică, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (Euratom, CEE) nr. 1588/90 al Consiliului din 11 iunie 1990 privind transmiterea către Biroul Statistic al Comunităților Europene a informațiilor supuse regulilor de confidențialitate statistică (5).
   (3)   Statele membre trimit Comisiei în cel mai scurt timp posibil după rezumarea informațiilor și cel târziu:

               (a)

               la 45 de zile de la sfârșitul lunii de referință, rezultatele lunare menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (a);

               (b)

               în luna iunie a anului următor anului de referință:

                           —

                           rezultatele anuale menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (b);

                           —

                           raportul de punere în aplicare menționat la articolul 4 alineatul (2);

               (c)

               în luna septembrie a anului următor față de data de referință, rezultatele menționate la articolul 1 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (1) litera (c).

         (4)   Comisia centralizează informațiile trimise de statele membre și aduce la cunoștința acestora rezultatele globale.
   Articolul 7
   (1)   Dacă trebuie urmată procedura prevăzută în prezentul articol, Comitetul permanent pentru statistică agricolă, denumit în continuare „comitet”, este sesizat de președinte, la inițiativa acestuia sau la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența problemei în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile preconizate dacă acestea corespund cu avizul comitetului.

                           (b)

                           Dacă măsurile preconizate nu corespund cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia înaintează Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           Dacă, la expirarea perioadei de trei luni de la data înaintării propunerii la Consiliu, acesta nu se pronunță, Comisia adoptă măsurile propuse.

         Articolul 8
   Comisia înaintează Consiliului, cel târziu până la data de 1 iulie 1999, un raport privind experiența acumulată prin punerea în aplicare a prezentei directive. În același timp, va prezenta în special rezultatele analizei menționate la articolul 4 alineatul (2) însoțite, dacă este cazul, de propuneri privind perioada definitivă.
   Articolul 9
   (1)   Directiva 72/280/CEE se abrogă începând cu 1 ianuarie 1997.
   (2)   Trimiterile la Directiva 72/280/CEE abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă.
   Articolul 10
   (1)   Statele membre pun în aplicare până la 1 ianuarie 1997 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma dispozițiilor prezentei directive. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea referire în momentul publicării oficiale. Statele membre adoptă modalitățile de realizare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre dispozițiile de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 11
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 12
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 19 martie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. LUCHETTI

      (1)  JO C 321, 1.12.1995, p. 6.

      (2)  JO C 32, 5.2.1996.

      (3)  JO L 179, 7.8.1972, p. 2. Directivă modificată ultima dată de Actul de aderare din 1994.

      (4)  JO L 179, 7.8.1972, p. 1.

      (5)  JO L 151, 15.6.1990, p. 1.