title: Directiva 92/34/CEE a Consiliului din 28 aprilie 1992 privind comercializarea materialului săditor de plante fructifere și a plantelor fructifere destinate producției de fructe

text:
               03/Volumul 11

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               12

         31992L0034

               L 157/10

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 92/34/CEE A CONSILIULUI

   din 28 aprilie 1992
   privind comercializarea materialului săditor de plante fructifere și a plantelor fructifere destinate producției de fructe
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât producția fructiferă ocupă un loc important în agricultura Comunității;
   întrucât rezultatele satisfăcătoare ale culturii fructifere depind, în mare măsură, de calitatea și starea fitosanitară a materialelor utilizate pentru înmulțirea plantelor fructifere și a plantelor fructifere destinate producției de fructe; întrucât anumite state membre au adoptat, în consecință, dispoziții prin care să se garanteze calitatea și starea fitosanitară a materialului săditor și a plantelor fructifere puse pe piață;
   întrucât diferențele între tratamentele rezervate, ]n fiecare stat membru, materialului săditor și plantelor fructifere riscă să creeze niște bariere pentru schimburile comerciale și să împiedice libera circulație a acestor produse în cadrul Comunității; întrucât, în vederea realizării pieței interne, aceste bariere ar trebui eliminate prin adoptarea unor dispoziții comunitare care să substituie dispozițiile naționale;
   întrucât adoptarea unor condiții armonizate la nivel comunitar va garanta achiziționarea pe teritoriul Comunității a unui material săditor și a unor plante fructifere într-o stare fitosanitară bună și de bună calitate;
   întrucât, în măsura în care se referă la aspectele fitosanitare, aceste condiții armonizate trebuie să fie în conformitate cu dispozițiile Directivei 77/93/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în statele membre a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale (4);
   întrucât, în primul rând, se consideră necesară stabilirea unor norme comunitare pentru genurile și speciile de fructe care au o importanță economică deosebită în cadrul Comunității, prin prevederea unei proceduri comunitare care să permită adăugarea ulterioară de alte genuri și specii de fructe;
   întrucât, fără a aduce atingere dispozițiilor fitosanitare prevăzute în Directiva 77/93/CEE, nu ar trebui aplicate normele comunitare privind comercializarea materialului săditor și a plantelor fructifere dacă s-a demonstrat că aceste produse sunt destinate exportului către țări terțe, dat fiind că dispozițiile legale în vigoare în aceste țări pot fi diferite de cele din prezenta directivă;
   întrucât stabilirea unor norme fitosanitare și calitative pentru fiecare gen și specie de fructe necesită studii tehnice și științifice îndelungate și aprofundate; întrucât, prin urmare, ar trebui stabilită în acest scop o procedură;
   întrucât este, în primul rând, responsabilitatea furnizorilor de material săditor și/sau de plante fructifere de a garanta că produsele proprii îndeplinesc condițiile stabilite în prezenta directivă;
   întrucât autoritățile competente din statele membre trebuie, la efectuarea controalelor și a inspecțiilor, să asigure că furnizorii îndeplinesc condițiile menționate mai sus, în ceea ce privește materialele sau plantele ce fac parte din categoria Conformitas Agraria Communitatis (CAC);
   întrucât este indispensabilă prevederea și a altor categorii de materiale și plante pentru care materialele și plantele menționate trebuie să facă obiectul unei certificări oficiale;
   întrucât ar trebui introduse măsuri de control comunitare pentru garantarea aplicării uniforme în toate statele membre a normelor stabilite prin prezenta directivă;
   întrucât practicile agricole curente impun ca un anumit material săditor și anumite plante fructifere să fi fost declarate oficial ca neatinse de virus, cu alte cuvinte că s-a constatat că sunt libere de orice virus cunoscut sau agent patogen similar, fie să fie supuse unui test de detectare a virușilor, cu alte cuvinte că s-a constatat că sunt libere de orice virus deosebit sau agent patogen similar care să reducă utilitatea materialului săditor menționat și a plantelor fructifere;
   întrucât este în interesul cumpărătorului de material săditor și de plante fructifere ca denumirile soiurilor să fie cunoscute și identitatea acestora să fie protejată;
   întrucât obiectivul enunțat anterior poate fi realizat cel mai bine fie printr-o cunoaștere comună a soiului, fie prin disponibilitatea unei descrieri stabilite și păstrate de către furnizor; întrucât, în ultimul caz, materialul săditor sau plantele fructifere nu au acces la categoriile care fac obiectul unei certificări oficiale;
   întrucât, pentru a se asigura identitatea și comercializarea ordonată a materialului săditor și a plantelor fructifere, trebuie să se adopte norme comunitare privind separarea loturilor și marcarea; întrucât etichetele utilizate ar trebui să furnizeze toate datele necesare atât controlului oficial, cât și pentru informarea utilizatorilor;
   întrucât ar trebui adoptate norme care să permită, în cazul unor dificultăți temporare de aprovizionare, comercializarea materialului săditor și a plantelor fructifere care îndeplinesc cerințe mai puțin stricte decât cele prevăzute în prezenta directivă;
   întrucât, ca o primă fază a armonizării condițiilor, ar trebui să se interzică statelor membre să impună, în ceea ce privește genurile și speciile menționate la anexa II pentru care se va întocmi o fișă, unele condiții sau restricții de comercializare noi, altele decât cele prevăzute în prezenta directivă;
   întrucât ar trebui să se prevadă posibilitatea de a autoriza comercializarea, în interiorul Comunității, de material săditor și plante fructifere produse în țări terțe, cu condiția ca aceste produse să ofere, în toate cazurile, aceleași garanții ca și materialul săditor și plantele fructifere produse în Comunitate și conforme cu prevederile comunitare;
   întrucât, pentru armonizarea metodelor tehnice de control aplicate în statele membre și pentru a compara materialul săditor și plantele fructifere produse în cadrul Comunității cu cele produse în țări terțe, ar trebui să se efectueze unele teste comparative pentru verificarea conformității acestor produse cu prevederile prezentei directive;
   întrucât, pentru a facilita punerea în aplicare eficientă a prezentei directive, Comisiei ar trebui să i se atribuie sarcina de a adopta măsuri care să permită aplicarea acestei directive și de a modifica anexa acesteia, precum și de a prevedea, în acest scop, o procedură prin care să se instituie o colaborare strânsă între Comisie și statele membre, în cadrul unui Comitet permanent pentru materialul săditor și plantele de genuri și specii fructifere,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se referă la comercializarea, în interiorul Comunității, a materialului săditor al plantelor fructifere și al plantelor fructifere destinate producției de fructe.
   (2)   Articolele 2-20 și articolul 24 se aplică genurilor și speciilor enumerate în anexa II, precum și hibrizilor lor.
   Articolele menționate se aplică de asemenea portaltoaielor și altor părți ale plantelor ce aparțin altor genuri sau specii sau hibrizilor acestora, dacă materialele ce aparțin genurilor sau speciilor menționate mai sus sau hibrizilor acestora sunt sau trebuie să fie altoite pe ele.
   (3)   Modificările din lista genurilor și speciilor care figurează la anexa II sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22.
   Articolul 2
   Prezenta directivă nu se aplică materialului săditor și nici plantelor fructifere pentru care s-a demonstrat că sunt destinate exportului către țări terțe, dacă sunt corect identificate ca atare și suficient izolate, fără a aduce atingere normelor sanitare stabilite în Directiva 77/93/CEE.
   Măsurile de aplicare din primul paragraf, în special cele privind identificarea și izolarea, sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 3
   În sensul prezentei directive, înțelegem prin:

               (a)

               material săditor: semințe, părți ale plantelor și orice material vegetal, inclusiv portaltoaiele, destinate înmulțirii și producției de plante fructifere;

               (b)

               plante fructifere: plante destinate plantării sau replantării, în urma comercializării lor;

               (c)

               materialele inițiale: material săditor:

                           (i)

                           care au fost produse conform metodelor general acceptate în vederea menținerii identității soiului, inclusiv caracteristicile relevante privind calitatea pomologică, care pot fi stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 21, precum și în vederea prevenirii bolilor;

                           (ii)

                           care sunt destinate producției de materiale de bază;

                           (iii)

                           care îndeplinesc condițiile aplicabile materialelor inițiale, prevăzute în fișele privind speciile respective, stabilite prin aplicarea articolului 4;

                           (iv)

                           care, în urma unei inspecții oficiale, au fost considerate ca întrunind condițiile menționate anterior;

               (d)

               materiale de bază: material săditor:

                           (i)

                           care a fost obținut în conformitate cu metodele general acceptate în vederea menținerii identități soiului, inclusiv caracteristicile relevante privind calitatea pomologică, care pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, precum și în vederea prevenirii bolilor, și care provin direct din materialele inițiale sau descind din materialele inițiale pe cale vegetativă într-un număr de etape cunoscut;

                           (ii)

                           care sunt destinate producției de materiale certificate;

                           (iii)

                           care îndeplinesc condițiile aplicabile materialelor de bază, prevăzute în fișele privind speciile respective stabilite prin aplicarea articolul 4;

                           (iv)

                           care, în urma unei inspecții oficiale, au fost considerate ca întrunind condițiile menționate anterior;

               (e)

               materialele certificate: material săditor și plante fructifere;

                           (i)

                           care au fost obținute direct din materiale de bază sau care provin din materiale de bază pe cale vegetativă într-un număr de etape cunoscut;

                           (ii)

                           care îndeplinesc condițiile aplicabile materialelor certificate prevăzute în fișele pentru speciile respective, stabilite în conformitate cu prevederile articolului 4;

                           (iii)

                           care, în urma unei inspecții oficiale, au fost considerate ca întrunind condițiile menționate anterior;

               (f)

               materiale CAC (Conformitas Agraria Communicatis): material săditor și plante fructifere care îndeplinesc condițiile minime precizate pentru această categorie în fișa pentru specia respectivă stabilită prin aplicarea articolului 4;

               (g)

               materialele libere de virus (v.f.): reprezintă materialele care au făcut obiectul unor teste și au fost considerate necontaminate conform metodelor științifice recunoscute la nivel internațional, la care, în urma unei inspecții a culturii, nu a fost detectat nici un simptom al prezenței unui virus sau a unor agenți patogeni similari unui virus, care au fost menținute în condiții care să garanteze absența oricărei infecții și care sunt considerate neatinse de orice virus și agent patogen similar unui virus cunoscut la speciile respective existente în cadrul Comunității. Materialele care descind pe cale vegetativă și în linie directă din materialele menționate anterior într-un număr specific de etape, la care, în urma unei inspecții a culturii, nu a fost detectat nici un simptom al prezenței unui virus sau a unor agenți patogeni similari unui virus și care au fost produse și păstrate în condiții care să garanteze absența oricărei infecții, sunt de asemenea considerate libere de viruși. Numărul specific de etape este indicat pe fișa pentru specia respectivă, stabilită prin aplicarea articolului 4;

               (h)

               materiale supuse unui test de detectare a virușilor (v.t.): materiale care au fost supuse unor teste și considerate necontaminate conform metodelor științifice recunoscute la nivel internațional, la care, în urma unei inspecții a culturii, nu a fost detectat nici un simptom al prezenței unui virus sau a unui agent patogen similar unui virus, care au fost păstrate în condiții care să garanteze absența oricărei infecții și care sunt considerate neatinse de anumiți viruși periculoși și de anumiți agenți patogeni similari unui virus cunoscut la speciile respective existente în cadrul Comunității și capabili să reducă utilitatea materialelor. Materialele care descind pe cale vegetativă și în linie directă din materialele menționate anterior într-un număr specific de etape, la care, în urma unei inspecții a culturii, nu a fost detectat nici un simptom al prezenței unui virus sau a unor agenți patogeni similari unui virus și care au fost produse și păstrate în condiții care să garanteze absența oricărei infecții, sunt, de asemenea, considerate a fi fost supuse unui test de detectare a virușilor. Numărul specific de etape este indicat în fișa pentru specia respectivă, stabilită prin aplicarea articolului 4;

               (i)

               furnizor: orice persoană fizică sau juridică ce desfășoară pe plan profesional cel puțin una din următoarele activități legate de materialul săditor sau de plantele fructifere: reproducerea, producerea, protecția și/sau tratarea și comercializarea;

               (j)

               comercializare: menținerea la dispoziție sau în stoc, expunerea sau punerea în vânzare, vânzarea și/sau livrarea către o altă persoană, sub orice formă, a materialului săditor sau a plantelor fructifere;

               (k)

               organism oficial responsabil:

                           (i)

                           autoritatea unică și centrală, creată sau desemnată de statul membru, aflată sub supravegherea guvernului național, și responsabilă cu problemele privind calitatea;

                           (ii)

                           orice autoritate publică creată:

                                       —

                                       fie la nivel național;

                                       —

                                       fie la nivel regional, sub supravegherea autorităților naționale, în limitele stabilite în legislația națională a statului membru respectiv.

                     Organismele menționate la punctele (i) și (ii) pot, în conformitate cu legislația națională, să își delege responsabilitățile menționate în prezenta directivă, spre aplicare sub autoritatea și sub supravegherea acestora, oricărei persoane juridice de drept public sau privat care, în baza statutului său aprobat oficial, are numai îndatoriri de interes public specifice, cu condiția ca această persoană juridică și membrii săi să nu obțină nici un profit personal ca urmare a măsurilor pe care le iau.
               Statele membre asigură existența unei strânse colaborări între organismele menționate la punctul (i) și cele menționate la punctul (ii).
               În plus, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, poate fi autorizată oricare altă persoană juridică înființată în numele unui organism menționat la punctele (i) și (ii) și care acționează sub autoritatea și sub supravegherea acestui organism, cu condiția ca această persoană juridică să nu obțină nici un profit personal ca urmare a măsurilor pe care le ia.
               Statele membre notifică Comisia despre organismele oficiale responsabile. Comisia transmite această informație celorlalte state membre.

               (l)

                  măsuri oficiale: măsuri luate de către organismul oficial responsabil;

               (m)

                  inspecție oficială: inspecție efectuată de organismul oficial responsabil;

               (n)

                  declarație oficială: declarația făcută de organismul oficial responsabil sau sub responsabilitatea sa;

               (o)

                  lot: un anumit număr de elemente ale unui produs unic, care poate fi identificat prin omogenitatea compoziției sale și a originii sale;

               (p)

                  laborator: un organism de drept public sau privat care efectuează analize și stabilește un diagnostic corect care permite producătorului să verifice calitatea producției.

         Articolul 4
   (1)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22, în anexa I se întocmește, pentru fiecare gen sau specie menționate în anexa II, o fișă în care se face o mențiune referitoare la condițiile fitosanitare stabilite în Directiva 77/93/CEE și care se aplică genului și/sau speciei respective și în care se indică:

               (i)

               condițiile pe care trebuie să le îndeplinească materialele CAC, sub aspectul calității și al stării fitosanitare, în special cele privind procedeul de înmulțire aplicat, puritatea culturilor pe picior și, cu excepția cazurilor în care materialul portaltoaielor nu aparține unui soi, aspectul varietal;

               (ii)

               condițiile pe care trebuie să le îndeplinească materialele inițiale, materialele de bază și materialele certificate, sub aspectul calității, al stării fitosanitare, al metodelor și procedurilor de testare aplicate, al sistemului/sistemelor de înmulțire utilizat(e) și, cu excepția cazurilor în care materialul portaltoaielor nu aparține unui soi, al aspectului varietal;

               (iii)

               condițiile pe care trebuie să le îndeplinească portaltoaiele și alte părți ale plantelor de alte genuri sau specii pentru a primi un altoi dintr-un material săditor din genul sau specia respectivă.

         (2)   Dacă pe fișă se menționează un material liber de viruși (v.f.) sau supus unui examen de detectare a virușilor (v.t.), ar trebui indicați virușii și agenții patogeni similari respectivi.
   Această dispoziție se aplică mutadis mutandis atunci când se face referire la o calificare privind inexistența organismelor dăunătoare sau testele de detectare a acestora, altele decât virușii sau agenții patogeni similari.
   În cazul materialelor menționate la alineatul (1) punctul (i), nu se face nici o referire la calificările „v.f.” sau „v.t.”.
   În cazul materialelor menționate la alineatul (1) punctul (ii), se face o referire la calificările menționate anterior, dacă este relevantă pentru genul sau specia respectivă.
   Articolul 5
   (1)   Statele membre asigură că furnizorii iau toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea normelor stabilite în prezenta directivă în toate etapele de producție și comercializare a materialului săditor și a plantelor fructifere.
   (2)   În sensul alineatului (1), furnizorii efectuează ei înșiși sau prin intermediul unui furnizor autorizat sau al organismului oficial responsabil controale bazate pe următoarele principii:

               —

               identificarea punctelor critice din procesul de producție pe baza metodelor de producție utilizate;

               —

               elaborarea și punerea în aplicare a unor metode de supraveghere și de control a punctelor critice menționate la prima liniuță;

               —

               prelevarea de eșantioane pentru analiză într-un laborator autorizat de organismul oficial responsabil, în scopul verificării respectării normelor stabilite în prezenta directivă;

               —

               înregistrarea în scris sau într-o altă formă de păstrare durabilă a datelor menționate la prima, a doua și a treia liniuță și înregistrarea producției și a comercializării materialului săditor și a plantelor fructifere, care să fie ținute la dispoziția organismului oficial responsabil. Aceste documente și registre vor trebui păstrate timp de cel puțin trei ani.

         Totuși, furnizorii a căror activitate în acest domeniu se limitează la simpla distribuire a materialului săditor și a plantelor fructifere produse și ambalate în afara întreprinderii lor sunt obligați doar să țină o evidență scrisă sau în orice altă formă durabilă a operațiilor de cumpărare și vânzare și/sau de livrare a materialului săditor și a plantelor fructifere.
   Prezentul alineat nu se aplică furnizorilor a căror activitate în acest domeniu se limitează la livrarea unor cantități mici de material săditor și de plante fructifere către consumatorii finali care nu sunt specialiști.
   (3)   Dacă rezultatele propriilor lor controale sau informațiile de care dispun furnizorii menționați la alineatul (1) indică prezența unuia sau a mai multor organisme dăunătoare prevăzute în Directiva 77/93/CEE sau, într-o cantitate mai mare decât cea permisă în mod normal conform normelor, dintre cele specificate în fișele prevăzute la articolul 4, acești furnizori informează imediat organismul oficial responsabil și iau măsurile pe care acesta le recomandă sau orice altă măsură necesară pentru reducerea riscului răspândirii organismelor dăunătoare respective. Furnizorii țin un registru cu toate aparițiile de organisme dăunătoare în incintele lor și cu toate măsurile luate în această privință.
   (4)   Normele de aplicare a prevederilor alineatului (2) al doilea paragraf sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 6
   (1)   Organismul oficial responsabil autorizează furnizorii după ce a constatat că metodele lor de producție și unitățile acestora sunt, în ceea ce privește natura activităților desfășurate, în conformitate cu prevederile prezentei directive. Dacă un furnizor hotărăște să efectueze alte activități decât cele pentru care a fost autorizat, autorizația trebuie reînnoită.
   (2)   Organismul oficial responsabil acordă autorizație laboratoarelor după ce a constatat că aceste laboratoare, metodele, unitățile și personalul acestora respectă, având în vedere activitățile de control desfășurate, prevederile prezentei directive, precizate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21. În cazul în care un laborator hotărăște să efectueze alte activități decât cele pentru care a fost autorizat, autorizația trebuie reînnoită.
   (3)   În cazul în care dispozițiile alineatelor (1) și (2) nu mai sunt respectate, organismul oficial responsabil ia măsurile necesare. În acest scop, acesta ține cont în special de concluziile controalelor efectuate în conformitate cu articolul 7.
   (4)   Supravegherea și controlul furnizorilor, al unităților și al laboratoarelor se efectuează în mod regulat de către organismul oficial responsabil sau sub autoritatea acestuia, iar acest organism trebuie să aibă, în orice moment, acces liber în toate unitățile pentru a asigura respectarea prevederilor prezentei directive. Normele de aplicare privind supravegherea și controlul sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   În cazul în care supravegherea și controlul indică nerespectarea prevederilor prezentei directive, organismul oficial responsabil ia măsurile necesare în acest sens.
   Articolul 7
   (1)   Experții Comisiei, în colaborare cu organismele oficiale responsabile din statele membre, pot, dacă este necesar, să efectueze controale la fața locului pentru a garanta aplicarea uniformă a prezentei directive și, în special, pentru a verifica respectarea efectivă a prevederilor acesteia de către furnizori. Statul membru pe teritoriul căruia se efectuează un control este obligat să acorde expertului tot sprijinul în îndeplinirea sarcinii acestuia. Comisia informează statele membre despre rezultatele cercetărilor efectuate.
   (2)   Normele de aplicare a dispozițiilor prevăzute la alineatul (1) sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 8
   (1)   Materialul săditor și plantele fructifere nu pot fi comercializate decât de către furnizori autorizați și cu condiția ca aceștia să respecte cel puțin cerințele formulate pentru materialele Conformatis Agraria Communitatis (CAC) în fișa menționată la articolul 4.
   (2)   Materialele inițiale, materialele de bază și materialele certificate nu pot fi certificate decât dacă aparțin unui soi menționat la articolul 9 alineatul (2) punctul (i) și dacă satisfac cerințele formulate în fișa menționată la articolul 4, pentru categoria respectivă. Categoria trebuie indicată în documentul oficial menționat la articolul 11.
   În ceea ce privește aspectul varietal, poate fi prevăzută o scutire, pe fișele care se vor întocmi în conformitate cu articolul 4, pentru portaltoaiele al căror material nu aparține unui soi.
   (3)   Fără a aduce atingere prevederilor Directivei 77/93/CEE, alineatele (1) și (2) nu se aplică materialului săditor și plantelor fructifere destinate:

               (a)

               testelor sau folosirii în scopuri științifice sau

               (b)

               selecțiilor sau

               (c)

               unor măsuri ce vizează păstrarea diversității genetice.

         Normele de aplicare a literelor (a) și (b) sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21. Normele de aplicare a literei (c) sunt adoptate, de preferință, înainte de 1 ianuarie 1992, în conformitate cu aceeași procedură.
   Articolul 9
   (1)   Materialul săditor și plantele fructifere sunt comercializate cu menționarea soiului căruia îi aparțin. Dacă, în cazul portaltoaielor, materialul nu aparține unui soi, se face referire la specia sau hibridul interspecific respectiv.
   (2)   Soiurile la care se face referire în conformitate cu alineatul (1) trebuie să fie:

               (i)

               fie general cunoscute și protejate în conformitate cu dispozițiile privind protecția noilor soiuri de plante sau înregistrate în mod oficial voluntar sau în alt fel;

               (ii)

               fie înscrise pe listele ținute de furnizori, cu descrierea detaliată și denumirile relevante ale acestora. Aceste liste trebuie să fie accesibile, la cerere, organismului oficial responsabil din statul membru respectiv.

         Fiecare varietate trebuie să fie descrisă și să aibă, pe cât posibil, aceeași denumire în toate statele membre, în conformitate cu orientările internaționale acceptate.
   (3)   Soiurile pot fi înregistrate oficial dacă au fost considerate conforme cu anumite condiții aprobate oficial și dacă au o descriere oficială. Acestea pot fi de asemenea înregistrate oficial dacă materialul lor a fost comercializat pe teritoriul statului membru respectiv înainte de 1 ianuarie 1993, cu condiția să aibă o descriere oficială. În ultimul caz, înregistrarea expiră cel târziu la data de 30 iunie 2000, cu excepția cazului în care, între timp, soiurile respective au fost:

               —

               fie confirmate conform procedurii prevăzute la articolul 21, cu o descriere detaliată dacă au fost înregistrate oficial în cel puțin două state membre;

               —

               fie înregistrate în baza primei teze.

         (4)   Cu excepția cazului în care aspectul varietal este menționat explicit pe fișa menționată la articolul 4, alineatele (1) și (2) nu impun organismului oficial responsabil nici o responsabilitate suplimentară.
   (5)   Condițiile de obținere a înregistrării oficiale menționate la alineatul (2) punctul (i) sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, luându-se în considerare cunoștințele tehnice și științifice din acel moment, și cuprind:

               (a)

               condițiile acceptării oficiale, care pot include, în special, distincția, stabilitatea și o omogenitate suficientă;

               (b)

               caracteristicile minime pe care trebuie să le ia în considerare examinările pentru diferite specii;

               (c)

               condițiile minime privind efectuarea examinărilor;

               (d)

               durata maximă de valabilitate a acceptării oficiale a unui soi.

         (6)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21:

               —

               se poate stabili un sistem de notificare a organismelor oficiale responsabile ale statelor membre asupra soiurilor, speciilor sau hibrizilor interspecifici;

               —

               se pot adopta norme de aplicare suplimentare pentru alineatul (2) punctul (ii);

               —

               se poate decide stabilirea și publicarea unui catalog comun al soiurilor.

         Articolul 10
   (1)   Pe parcursul perioadei de vegetație, precum și la scoaterea sau prelevarea altoaielor de pe materialul parental, materialul săditor și plantele fructifere sunt păstrate în loturi separate.
   (2)   Dacă materialul săditor sau plantele fructifere de origini diferite sunt puse împreună sau amestecate la ambalare, depozitare, transport sau livrare, furnizorul consemnează în evidența sa următoarele informații: conținutul lotului și originea diferitelor elemente din care este alcătuit.
   (3)   Statele membre asigură respectarea prevederilor de la alineatele (1) și (2) prin efectuarea de inspecții oficiale.
   Articolul 11
   Fără a aduce atingere articolului 10 alineatul (2), materialul săditor și plantele fructifere sunt comercializate doar în loturi suficient de omogene și doar dacă:

               (i)

               sunt calificate drept materiale CAC și sunt însoțite de un document eliberat de furnizor conform condițiilor arătate în fișa menționată la articolul 4. Dacă o declarație oficială figurează pe acest document, aceasta trebuie să se deosebească în mod clar de toate celelalte elemente incluse în acest document sau

               (ii)

               sunt calificate drept materiale inițiale, materiale de bază sau materiale certificate și sunt certificate de către organismul oficial responsabil în conformitate cu condițiile arătate în fișa menționată la articolul 4.
               Prevederi referitoare la operațiunile de etichetare și/sau de sigilare și de ambalare a materialului săditor și/sau prevederi referitoare la plantele fructifere sunt precizate în fișa menționată la articolul 4.

         În cazul în care materialul săditor și plantele fructifere sunt puse de către un detailist la dispoziția unui consumator final care nu este specialist, prevederile referitoare la etichetare pot fi reduse la o informație adecvată privind produsul.
   Articolul 12
   Statele membre pot scuti:

               —

               de la aplicarea articolului 11, pe micii producători a căror producție și vânzare de material săditor și plante fructifere sunt în totalitate destinate utilizării finale de către persoane de pe piața locală care nu sunt implicate profesional în producția de plante (circulație locală);

               —

               de controalele și inspecția oficială menționate la articolul 18, circulația locală de material săditor și de plante fructifere produse de persoane astfel scutite.

         Normele de aplicare referitoare la alte cerințe privind scutirile menționate la prima și a doua liniuță, în special cu privire la noțiunile de „mici producători” și de „piață locală”, precum și la procedurile aferente, sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 13
   În cazul unor dificultăți temporare de aprovizionare cu material săditor și cu plante fructifere care îndeplinesc cerințele stabilite în prezenta directivă, pot fi adoptate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, măsuri care să permită comercializarea acestor produse în condiții mai puțin stricte, fără a aduce atingere normelor fitosanitare prevăzute în Directiva 77/93/CEE.
   Articolul 14
   Materialul săditor și plantele fructifere care respectă prevederile și condițiile stabilite în prezenta directivă nu sunt supuse nici unei restricții de comercializare în ceea ce privește furnizorul, aspectele fitosanitare, mediul de cultură și modalitățile de inspectare, în afara celor prevăzute în prezenta directivă.
   Articolul 15
   În ceea ce privește produsele menționate în anexa II, statele membre se abțin să impună condiții mai stricte sau restricții la comercializare, diferite de condițiile menționate în fișele menționate la articolul 4 sau, în lipsa acestora, altele decât cele existente la data adoptării prezentei directive.
   Articolul 16
   (1)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, se hotărăște dacă materialul săditor și plantele fructifere produse într-o țară terță și prezentând aceleași garanții în ceea ce privește obligațiile furnizorului, identitatea, caracteristicile, aspectele fitosanitare, mediul de cultură, ambalajul, modalitățile de inspectare, marcarea și sigilarea sunt echivalente, din aceste puncte de vedere, cu materialul săditor și cu plantele fructifere produse în Comunitate și conforme cu cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă.
   (2)   Până la adoptarea deciziei menționate la alineatul (1), statele membre pot aplica, până la 1 ianuarie 1993 și fără a aduce atingere prevederilor Directivei 77/93/CEE, condiții cel puțin echivalente cu cele indicate, temporar sau permanent, în fișele menționate la articolul 4, în ceea ce privește importul de material săditor și de plante fructifere provenind dintr-o țară terță. În cazul în care asemenea condiții nu sunt prevăzute în aceste fișe, condițiile care se aplică importului trebuie să fie cel puțin echivalente cu cele aplicabile producției în statul membru în cauză.
   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, data menționată la primul paragraf poate fi prelungită pentru fiecare țară terță, până la adoptarea deciziei menționate la alineatul (1).
   Materialul săditor și plantele fructifere importate de către un stat membru conform unei decizii luate de acel stat membru în baza prevederilor din primul paragraf nu sunt supuse, în ceea ce privește elementele menționate la alineatul (1), nici unei restricții de comercializare în celelalte state membre.
   Articolul 17
   Statele membre asigură că materialul săditor și plantele fructifere sunt inspectate în mod oficial în timpul producției și al comercializării lor iar, în cazul materialelor CAC, fac obiectul unei inspecții prin sondaj, pentru a verifica respectarea cerințelor și condițiilor stabilite în prezenta directivă.
   Articolul 18
   Normele de aplicare referitoare la controalele prevăzute la articolul 5 și la inspecția oficială prevăzută la articolele 10 și 17, inclusiv metodele de eșantionare, sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 19
   (1)   În cazul în care, în urma supravegherii și a controlului prevăzute la articolul 6 alineatul (4), în timpul inspecției oficiale prevăzute la articolul 17 sau al testelor prevăzute la articolul 20, se constată că materialul săditor sau plantele fructifere comercializate nu sunt în conformitate cu prevederile prezentei directive, organismul oficial responsabil din statul membru respectiv ia toate măsurile necesare pentru a asigura respectarea acestor prevederi sau, dacă nu este posibil, pentru interzicerea comercializării, în interiorul Comunității, a materialului săditor sau a plantelor fructifere.
   (2)   În cazul în care se constată că materialul săditor sau plantele fructifere comercializate de către un furnizor nu sunt în conformitate cu prevederile și condițiile stabilite în prezenta directivă, statul membru respectiv asigură luarea măsurilor necesare contra furnizorului respectiv. În cazul în care acelui furnizor i se interzice să comercializeze material săditor și plante fructifere, statul membru informează Comisia și organismele statelor membre competente naționale din statele membre cu privire la aceasta.
   (3)   Toate măsurile luate în baza prevederilor alineatului (2) sunt revocate din momentul în care se stabilește cu destulă certitudine că materialul săditor sau plantele fructifere destinate comercializării de către furnizor vor respecta, în viitor, cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă.
   Articolul 20
   (1)   În statele membre se efectuează teste sau, atunci când este cazul, analize pe eșantioane, pentru a verifica dacă materialul săditor și plantele fructifere sunt în conformitate cu prevederile și condițiile stabilite în prezenta directivă, inclusiv cele referitoare la aspectele fitosanitare. Comisia poate dispune inspectarea acestor teste de către reprezentanți ai statelor membre și ai Comisiei.
   (2)   Conform procedurii prevăzute la articolul 21, se poate decide dacă este necesară efectuarea unor teste sau analize comunitare în scopul menționat la alineatul (1). Comisia poate dispune inspectarea acestor teste de către reprezentanți ai statelor membre și ai Comisiei.
   (3)   Testele sau analizele menționate la alineatele (1) și (2) sunt utilizate în vederea armonizării metodelor tehnice de control al materialului săditor și al plantelor fructifere. Acestea fac obiectul unor rapoarte de activitate, comunicate în mod confidențial statelor membre și Comisiei.
   (4)   Comisia asigură că sunt adoptate, dacă este cazul, modalitățile de coordonare, de executare și de inspecție a testelor menționate la alineatele (1) și (2), precum și modalitățile de evaluare a rezultatelor, în cadrul comitetului instituit prin articolul 21. În cazul apariției unor probleme de ordin fitosanitar, Comisia informează Comitetul permanent fitosanitar cu privire la aceasta. Dacă este necesar, sunt adoptate modalități specifice. Testele sunt efectuate și pe materialul săditor și plantele fructifere produse în țări terțe.
   Articolul 21
   (1)   Comisia este asistată de un comitet denumit „Comitet permanent pentru materialul săditor și plantele din genuri și specii de fructe”, prezidat de către un reprezentant al Comisiei.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect de măsuri ce urmează a fi luate. Comitetul emite avizul său asupra acestui proiect într-un interval pe care președintele îl poate fixa în funcție de urgența problemei respective. Avizul este emis cu majoritatea de voturi prevăzută în tratat la articolul 148 alineatul (2) pentru adoptarea deciziilor pe care Consiliul trebuie să le ia la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, ponderea voturilor statelor membre este cea prevăzută la articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
   (3)   Comisia adoptă măsuri care se aplică imediat.
   Totuși, dacă măsurile nu sunt în conformitate cu avizul emis de comitet, acestea sunt comunicate de îndată Consiliului de către Comisie. În acest caz, Comisia poate amâna aplicarea măsurilor adoptate cu cel mult o lună de la data acestei comunicări.
   Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate lua o altă decizie în termenul prevăzut la paragraful precedent.
   Articolul 22
   (1)   Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru materialul săditor și plantele din genurile și speciile de fructe, prezidat de către reprezentantul Comisiei.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect de măsuri ce urmează a fi luate. Comitetul emite avizul său asupra acestui proiect într-un interval pe care președintele îl poate fixa în funcție de urgența problemei respective. Avizul este emis cumajoritatea de voturi prevăzută în tratat la articolul 148 alineatul (2) pentru adoptarea deciziilor pe care Consiliul trebuie să le ia la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, ponderea voturilor statelor membre este cea prevăzută la articolul menționat anterior. Președintele nu ia parte la vot.
   (3)   Comisia adoptă măsurile prevăzute dacă sunt în conformitate cu avizul comitetului.
   Dacă măsurile prevăzute nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în lipsa avizului, Comisia înaintează imediat Consiliului o propunere privind măsurile care urmează a fi luate. Consiliul hotărăștecu majoritate calificată.
   Dacă, la expirarea unui interval de trei luni de la data la care a fost sesizat, Consiliul nu a luat o hotărâre, Comisia adoptă măsurile propuse.
   Articolul 23
   Modificările ce urmează a fi făcute în fișele menționate la articolul 4, precum și modificările condițiilor și normelor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21.
   Articolul 24
   (1)   Statele membre asigură că materialul săditor și plantele fructifere produse pe teritoriul lor și destinate comercializării sunt în conformitate cu prevederile prezentei directive.
   (2)   Dacă, în timpul unei inspecții oficiale, se constată că materialul săditor sau plantele fructifere nu pot fi comercializate pentru că nu îndeplinesc o condiție fitosanitară, statul membru respectiv ia măsurile oficiale necesare pentru a elimina orice risc fitosanitar care ar putea apărea.
   Articolul 25
   Într-un interval de cinci ani de la data adoptării prezentei directive, Comisia examinează rezultatele aplicării sale și înaintează Consiliului un raport însoțit, dacă este cazul, de orice propunere de modificare care se dovedește necesară.
   Articolul 26
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1992, cel târziu. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   În ceea ce privește articolele 5-11, articolele 14, 15, 17, 19 și 24, data punerii în aplicare pentru fiecare gen sau specie menționate în anexa II este stabilită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21, o dată cu întocmirea fișei menționate la articolul 4.
   Articolul 27
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 28 aprilie 1992.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Arlindo MARQUES CUNHA

      (1)  JO C 52, 3.3.1990, p. 16 și

      JO C 307, 27.11.1991, p. 15.

      (2)  JO C 240, 16.9.1991, p. 197.

      (3)  JO C 182, 23.7.1990, p. 21.

      (4)  JO L 26, 31.1.1977, p. 20, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/10/CEE (JO L 70, 17.3.1992, p. 27).
   ANEXA I

      Fișele menționate la articolul 4

   ANEXA II
   Lista genurilor și speciilor în cazul cărora se aplică prezenta directivă

                           —

                           Citrus sinensis (L.) Osbeck

               portocal

                           —

                           Citrus limon (L.) Burm. f.

               lămâi

                           —

                           Citrus reticulata Blanco

               mandarin

                           —

                           Citrus paradisi Macf.

               grepfrut

                           —

                           Citrus aurantifolia (Christm.) Swing

               varietate de lămâi

                           —

                           Corylus avallana L.

               alun

                           —

                           Fragaria x ananassa Duch.

               tufă de căpșuni

                           —

                           Juglans regia L.

               nuc

                           —

                           Malus Mill.

               măr

                           —

                           Prunus amygdalus Batsch

               migdal

                           —

                           Prunus armeniaca L.

               cais

                           —

                           Prunus avium L.

               cireș

                           —

                           Prunus cerasus

               vișin

                           —

                           Prunus domestica L.

               prun

                           —

                           Prunus persica (L.) Batsch

               piersic

                           —

                           Pyrus communis L.

               păr

                           —

                           Prunus Salicina

               prun japonez

                           —

                           Cydonia Mill.

               gutui

                           —

                           Ribes

               coacăz

                           —

                           Rubus

               dud

                           —

                           Pistacia vera

               arbust de fistic

                           —

                           Olea europaea

               măslin


title: Directiva 2009/117/CE a Consiliului din 25 iunie 2009 de modificare a Directivei 91/414/CEE pentru a include uleiul de parafină CAS 8042-47-5 ca substanță activă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               9.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 237/11

      DIRECTIVA 2009/117/CE A CONSILIULUI

   din 25 iunie 2009
   de modificare a Directivei 91/414/CEE pentru a include uleiul de parafină CAS 8042-47-5 ca substanță activă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (1), în special articolul 6 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE prevede că un stat membru poate autoriza, în cursul unei perioade de 12 ani de la data notificării directivei, introducerea pe piață de produse de protecție a plantelor care conțin substanțe active care nu sunt menționate în anexa I la directiva respectivă și care există deja pe piață la doi ani de la notificarea respectivei directive, în timp ce substanțele respective sunt examinate treptat în cadrul unui program de lucru.

               (2)

               Regulamentele (CE) nr. 1112/2002 (2) și (CE) nr. 2229/2004 (3) ale Comisiei stabilesc normele detaliate de punere în aplicare a etapei a patra a programului de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE și stabilesc o listă de substanțe active care urmează să fie evaluate în vederea eventualei lor includeri în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Lista respectivă include uleiul de parafină CAS 8042-47-5.

               (3)

               Efectele uleiului de parafină CAS 8042-47-5 asupra sănătății umane și asupra mediului au fost evaluate, în conformitate cu dispozițiile prevăzute în Regulamentele (CE) nr. 1112/2002 și (CE) nr. 2229/2004 pentru o serie de utilizări propuse de notificator. În plus, regulamentele menționate anterior desemnează statele membre raportoare care trebuie să înainteze Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) rapoartele de evaluare și recomandările relevante, în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2229/2004. Pentru uleiul de parafină CAS 8042-47-5, statul membru raportor a fost Grecia și toate informațiile relevante au fost prezentate la 30 aprilie 2008 și la 7 mai 2008.

               (4)

               Raportul de evaluare a făcut obiectul unei evaluări inter pares de către statele membre și EFSA și a fost prezentat Comisiei la 19 decembrie 2008 sub forma raportului științific EFSA pentru uleiul de parafină CAS 8042-47-5. Raportul a fost revizuit de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și a fost finalizat la 12 aprilie 2009, sub forma unui raport de examinare al Comisiei privind uleiul de parafină CAS 8042-47-5.

               (5)

               În cursul evaluării acestei substanțe active, au fost identificate unele aspecte problematice. În special, probele obținute în cursul acestei evaluări nu au fost suficiente pentru a demonstra că utilizarea este sigură pentru operatori, lucrători, persoanele aflate în zonă și consumatori. Prin urmare, nu a fost posibil să se concluzioneze, pe baza informațiilor furnizate în această etapă, că uleiul de parafină CAS 8042-47-5 îndeplinește criteriile pentru a fi inclus în anexa I la Directiva 91/414/CEE.

               (6)

               Comisia a invitat notificatorul să-și prezinte observațiile cu privire la rezultatele evaluării inter pares și la intenția sa de a susține sau nu în continuare includerea substanței respective în anexă. Notificatorul și-a prezentat observațiile care au fost examinate cu atenție. Cu toate acestea, în ciuda argumentelor prezentate de notificator, Comisia a considerat inițial că aspectele problematice identificate nu puteau fi eliminate complet.

               (7)

               Cu toate acestea, ținând seama de informațiile de care dispune Consiliul, aspectele problematice sunt legate de lipsa de specificații și ar trebui să fie soluționate după demonstrarea purității substanței. În special, după cum afirmă raportul științific al EFSA, dacă se poate demonstra că uleiurile parafinice au o puritate ridicată (de exemplu 100 %), nu ar trebui să se ridice niciun fel de probleme toxicologice. Pentru parafine, specificațiile sunt stabilite de farmacopeea europeană. Se poate aștepta ca, în condițiile de utilizare propuse, produsele de protecție a plantelor care conțin uleiul de parafină 8042-47-5 să îndeplinească în general cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, în special în cazul în care acestea îndeplinesc respectivele specificații tehnice. Prin urmare, este oportună includerea uleiului de parafină în anexa I, cu condiția ca notificatorul să transmită datele de confirmare care să demonstreze faptul că substanța respectă specificațiile respective.

               (8)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE, includerea unei substanțe în anexa I poate face obiectul anumitor condiții. Prin urmare, este oportun să se solicite notificatorului să transmită, cu privire la uleiul de parafină CAS 8042-47-5, informații suplimentare cu privire la specificațiile substanței active.

               (9)

               Ar trebui să se prevadă un termen rezonabil, înainte de înscrierea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru îndeplinirea noilor cerințe care rezultă din aceasta.

               (10)

               Fără a aduce atingere obligațiilor prevăzute de Directiva 91/414/CEE în cazul înscrierii unei substanțe active în anexa I, statele membre ar trebui să dispună de un termen de șase luni după înscriere pentru a reexamina autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin uleiul de parafină 8042-47-5, în scopul de a garanta respectarea dispozițiilor Directivei 91/414/CEE, în special ale articolului 13, și a condițiilor aplicabile stabilite în anexa I. După caz, statele membre trebuie să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile existente, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE. Prin derogare de la termenul menționat anterior, ar trebui să se prevadă un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, prevăzut în anexa III, al fiecărui produs de protecție a plantelor pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile uniforme enunțate în Directiva 91/414/CEE.

               (11)

               Experiența dobândită din includerile precedente în anexa I la Directiva 91/414/CEE ale substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (4) a arătat că pot interveni dificultăți în interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, pentru a se evita dificultăți suplimentare, este necesar să se clarifice obligațiile statelor membre, în special aceea de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată. Totuși, această clarificare nu impune nicio obligație suplimentară statelor membre sau titularilor de autorizații în raport cu directivele de modificare a anexei I care au fost adoptate până în prezent.

               (12)

               Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (13)

               În absența unui aviz din partea Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, Comisia nu a putut să adopte dispozițiile propuse în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 19 din Directiva 91/414/CEE.

               (14)

               În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional pentru o mai bună legiferare (5), statele membre sunt încurajate să elaboreze, în interes propriu și în interesul Comunității, propriile lor tabele care vor ilustra, pe cât posibil, corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere, și să le facă publice,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2010, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Statele membre aplică aceste acte de la 1 iulie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   (1)   Atunci când este necesar, statele membre modifică sau retrag, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin uleiul de parafină CAS 8042-47-5 ca substanță activă până la 30 iunie 2010.
   Până la această dată, statele membre verifică, în special, dacă se respectă condițiile privind uleiul de parafină CAS 8042-47-5 din anexa I la directiva menționată, cu excepția celor din partea B a rubricii corespunzătoare acestei substanțe active, precum și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 13 din directiva respectivă.
   (2)   Prin derogare de la alineatul (1), fiecare produs de protecție a plantelor autorizat care conține uleiul de parafină CAS 8042-47-5, ca substanță activă unică sau asociată cu alte substanțe active, care toate au fost incluse în anexa I la Directiva 91/414/CEE până la 31 decembrie 2009, face obiectul unei reevaluări de către statele membre, în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la directiva menționată și care ia în considerare partea B a înscrierilor din anexa I la directiva menționată cu privire la uleiul de parafină CAS 8042-47-5. În funcție de această evaluare, statele membre stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile enunțate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.
   După ce s-au asigurat de îndeplinirea acestor condiții, statele membre:

               (a)

               în cazul unui produs care conține uleiul de parafină CAS 8042-47-5 ca substanță activă unică, după caz, modifică sau retrag autorizația până la 30 iunie 2014; sau

               (b)

               în cazul unui produs care conține uleiul de parafină CAS 8042-47-5 ca una dintre substanțele active, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 iunie 2014 sau până la data stabilită pentru a efectua această modificare sau retragere în directiva sau directivele care a(u) adăugat substanța sau substanțele în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE, luând în considerare data care survine mai târziu.

         Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare la 1 ianuarie 2010.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. MIKO

      (1)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

      (2)  JO L 168, 27.6.2002, p. 14.

      (3)  JO L 379, 24.12.2004, p. 13.

      (4)  JO L 366, 15.12.1992, p. 10.

      (5)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

      ANEXĂ
      Următoarea rubrică se adaugă la sfârșitul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE:

                     Nr.

                     Denumire comună, Numere de identificare

                     Denumire IUPAC

                     Puritate (1)

                     Intrarea în vigoare

                     Expirarea înscrierii

                     Dispoziții speciale

                     „Ulei de parafină
                     Nr. CAS 8042-47-5
                     CIPAC nr. n.a.

                        ulei de parafină

                     Farmacopeea europeană 6.0

                     1 ianuarie 2010

                     31 decembrie 2019

                     PARTEA A
                     Se pot autoriza numai utilizările ca acaricid sau insecticid.
                     PARTEA B
                     Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute în anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de evaluare privind uleiul de parafină 8042-47-5, în special apendicele I și II.
                     Condițiile de autorizare includ, după caz, măsuri de limitare a riscurilor.
                     Statele membre în cauză solicită:

                                 —

                                 transmiterea specificației materialului tehnic, astfel cum este produs pentru comercializare, pentru a se verifica respectarea criteriilor de puritate din farmacopeea europeană. 6.0.

                           Acestea se asigură că notificatorii transmit aceste informații Comisiei până la 30 iunie 2010.”

         (1)  Mai multe detalii privind identitatea și specificația substanței active se găsesc în raportul de evaluare.


title: Directiva Consiliului din 9 decembrie 1974 de modificare a Directivei nr. 68/193/CEE privind comercializarea materialului de înmulțire vegetativă a viței de vie

text:
               03/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               48

         31974L0648

               L 352/43

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 9 decembrie 1974
   de modificare a Directivei nr. 68/193/CEE privind comercializarea materialului de înmulțire vegetativă a viței de vie
   (74/648/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât, pentru motivele menționate mai jos, trebuie modificate unele dispoziții ale Directivei nr. 68/193/CEE a Consiliului (3) din 9 aprilie 1968 privind comercializarea materialului pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie, modificată de Directiva nr. 71/140/CEE (4);
   întrucât domeniul de aplicare a Directivei nr. 68/193/CEE trebuie să fie clarificat;
   întrucât statele membre trebuie să fie autorizate să distingă între materialele de înmulțire standard pe baza diferitelor criterii de calitate;
   întrucât unele regiuni beneficiază de condiții speciale care sunt atât de favorabile dezvoltării materialului de înmulțire încât statelor membre respective trebuie să li se da posibilitatea de a autoriza derogări în ceea ce privește lungimea materialului de înmulțire produs și comercializat pe teritoriile lor;
   întrucât aplicarea directivei poate crea dificultăți la import în unele state membre, deoarece anumite state membre cer importatorilor să prezinte o serie de detalii diferite; întrucât aceste detalii trebuie, de aceea, să fie armonizate;
   întrucât amendamentele la anexă au, în esență, drept scop să permită aplicarea directivei și, din acest motiv, trebuie adoptate conform procedurii Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire folosit în agricultură, horticultură și silvicultură;
   întrucât, în unele state membre, creșterea viței de vie și comercializarea materialului de înmulțire pot avea o importanță economică minimă; întrucât statele membre respective trebuie, prin urmare, să aibă posibilitatea de a fi exceptate de la majoritatea dispozițiilor directivei,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva Consiliului nr. 68/193/CEE se modifică după cum urmează:
   Articolul 2
   Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:

      „Prezenta directivă se aplică la materialul pentru înmulțirea vegetativă a viței de vie (în continuare numit «material de înmulțire») comercializat în cadrul Comunității.”

   Articolul 3
   Articolul 3 se completează cu următorul alineat 1a:

      „1a   Statele membre pot subdiviza categoria «material standard» stabilită la articolul 2 în clase care să se conformeze unor condiții speciale. Aceste condiții speciale, denumirea sau o limită de timp, pot fi determinate potrivit procedurii stabilite în articolul 17.”

   Articolul 4

               „(c)

               să autorizeze statele membre, fără a aduce atingere Anexei II partea III punctul 1 litera B și punctul. 2 litera B, să reducă lungimile minime prevăzute ale materialului de înmulțire produs și comercializat în anumite zone în care se justifică o astfel de autorizare prin condiții speciale de creștere.”

         Articolul 5
   1.   Articolul 11 devine articolul 11 alineatul (1).
   2.   Articolul 11 se completează cu următorul alineat (2):

      2.„(2)   Statele membre vor lua toate măsurile necesare pentru a asigura ca autorităților competente să li se pună la dispoziție următoarele detalii în timpul comercializării materialului de înmulțire vegetativă care provine dintr-un alt stat membru sau dintr-o țară terță:

                  (a)

                  specia (denumirea botanică),

                  (b)

                  soiul și, atunci când este cazul, clona; în cazul vițelor altoite înrădăcinate aceste caracteristici se vor da atât pentru portaltoi, cât și pentru butași de altoire,

                  (c)

                  categoria,

                  (d)

                  natura materialului de înmulțire,

                  (e)

                  țara în care a fost produs și autoritatea oficială de control,

                  (f)

                  țara în care este expediat,

                  (g)

                  importatorul,

                  (h)

                  cantitatea de material.

            Modul în care trebuie prezentate aceste detalii poate fi determinat conform procedurii stabilite în articolul 17.”

   Articolul 6
   Articolul 17a se înlocuiește cu următorul text:

      „Articolul 17a
      Modificările aduse anexelor ca urmare a progresului cunoștințelor științifice și tehnice se vor decide conform procedurii stabilite în articolul 17.”

   Articolul 7
   Articolul 18a se înlocuiește cu următorul text:

      „Articolul 18a
      Conform procedurii stabilite în articolul 17, un stat membru poate, la cererea sa, să fie scutit total sau parțial de obligația de a aplica prezenta directivă, cu excepția, totuși, a articolului 12 alineatul (1) și a articolului 12a, în măsura în care creșterea viței de vie și comercializarea materialului de înmulțire au o importanță economică minimă pe teritoriul său.”

   Articolul 8
   Punctul 2 din Anexa IV, secțiunea A litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

      2.   Numele și adresa persoanei care răspunde de sigilare sau numărul ei de identificare.”

   Articolul 9
   Până la 1 iulie 1976 cel târziu, statele membre vor lua măsurile necesare pentru intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative pentru a se conforma dispozițiilor prezentei directive.
   Articolul 10
   Directiva se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 9 decembrie 1974

            Pentru Consiliu

            Președinte

         Ch. BONNET

      (1)  JO C 2, 9.1.1974, p. 66.

      (2)  JO C 8, 31.1.1974, p. 19.

      (3)  JO L 93, 17.4.1968, p. 15.

      (4)  JO L 71, 25.3.1971, p. 16.