title: Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului

text:
               13/Volumul 49

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               104

         32005L0032

               L 191/29

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2005/32/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 6 iulie 2005
   de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Disparitățile dintre actele cu putere de lege sau măsurile administrative adoptate de statele membre în materie de proiectare ecologică a produselor consumatoare de energie pot crea bariere în calea schimburilor comerciale și denatura concurența în Comunitate și pot avea astfel un impact direct asupra stabilirii și funcționării pieței interne. Armonizarea legislațiilor interne este singurul mijloc de a preîntâmpina apariția unor astfel de bariere în calea schimburilor comerciale și a concurenței neloiale.

               (2)

               Produsele consumatoare de energie (denumite în continuare PCE) reprezintă o mare parte din consumul de resurse naturale și de energie din Comunitate. Ele au, de asemenea, și alte importante forme de impact asupra mediului. Pentru marea majoritate a categoriilor de produse disponibile pe piața comunitară, pot fi observate grade foarte diferite de impact asupra mediului, deși produsele prezintă performanțe funcționale similare. În interesul dezvoltării sustenabile, trebuie încurajată ameliorarea continuă a impactului general al acestor produse asupra mediului, în special prin identificarea surselor majore de impact negativ asupra mediului și evitarea transferului de poluare, atunci când respectiva ameliorare nu presupune costuri excesive.

               (3)

               Proiectarea ecologică a produselor este un factor esențial în strategia comunitară privind politica integrată a produselor. Ca abordare preventivă, destinată să optimizeze performanța de mediu a produselor simultan cu păstrarea calităților funcționale, aceasta oferă noi și reale posibilități pentru producători, pentru consumatori și pentru întreaga societate.

               (4)

               Ameliorarea randamentului energetic – una dintre opțiunile disponibile fiind consumul final mai eficient al electricității – este privită ca având o contribuție substanțială la atingerea obiectivelor privind emisiile de gaze cu efect de seră în Comunitate. Cererea de electricitate este sectorul energetic destinat consumului final cu cea mai rapidă creștere și se estimează că va crește în următorii 20 până la 30 de ani, în absența unei acțiuni politice care să contracareze această tendință. Este posibilă o reducere semnificativă a consumului de energie, după cum sugerează Comisia în Programul european privind schimbările climatice (PESC). Schimbările climatice reprezintă una dintre prioritățile celui de-al șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, stabilit de Decizia 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3). Economisirea energiei este cel mai eficient mijloc, din punct de vedere al costurilor de a crește siguranța aprovizionării și de a reduce dependența de importuri. În consecință, trebuie să se adopte măsuri esențiale în privința cererii și să se fixeze obiective substanțiale în materie.

               (5)

               Trebuie să se acționeze în faza de proiectare a PCE-urilor deoarece se pare că în acest stadiu este determinată poluarea provocată pe durata ciclului de viață a produsului și sunt angajate cele mai multe din costurile asociate.

               (6)

               Trebuie să se stabilească un cadru coerent de aplicare a cerințelor comunitare în materie de proiectare ecologică pentru PCE-uri cu scopul de a asigura libera circulație a acelor produse care sunt conforme și de a îmbunătăți impactul lor general asupra mediului. Astfel de cerințe comunitare trebuie să respecte principiile concurenței loiale și comerțului internațional.

               (7)

               Cerințele în materie de proiectare ecologică trebuie fixate ținând seama de obiectivele și prioritățile celui de-al șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, cuprinzând, după caz, obiective aplicabile ale strategiilor tematice relevante din acest program.

               (8)

               Prezenta directivă urmărește să atingă un înalt nivel de protecție a mediului prin reducerea potențialului impact al PCE-urilor asupra mediului, care în cele din urmă va fi benefic pentru consumatori și alți utilizatori finali. Dezvoltarea durabilă necesită, de asemenea, examinarea adecvată a impactului social, economic și asupra sănătății al măsurilor vizate. Ameliorarea randamentului energetic al produselor contribuie la siguranța aprovizionării cu energie, care este o precondiție a activității economice sănătoase și, în consecință, a dezvoltării durabile.

               (9)

               Un stat membru care consideră necesară menținerea dispozițiilor de drept intern cu justificarea unor necesități majore legate de protecția mediului sau introducerea unor dispoziții noi bazate pe dovezi științifice noi legate de protecția mediului cu justificarea unei probleme specifice statului membru respectiv apărută după adoptarea măsurii de punere în aplicare corespunzătoare, poate să o facă în condițiile stabilite la articolul 95 alineatele (4), (5) și (6) din tratat, care prevede notificarea prealabilă a Comisiei și aprobarea acesteia.

               (10)

               În scopul maximizării beneficiilor de mediu printr-o proiectare optimizată, poate fi necesar ca utilizatorii să fie informați asupra performanțelor de mediu și caracteristicilor PCE-urilor și să fie consiliați cu privire la un mod ecologic de folosire a acestora.

               (11)

               Abordarea politicii integrate a produselor, așa cum reiese din Cartea verde, care este un element inovator major al celui de-al șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, urmărește să reducă impactul produselor asupra mediului de-a lungul întregului lor ciclu de viață. Luarea în considerare în faza de proiectare a impactului unui produs asupra mediului de-a lungul întregului său ciclu de viață are un mare potențial pentru a facilita ameliorarea ecologică într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor. Este necesar să existe suficientă flexibilitate pentru a face posibilă integrarea acestui factor în proiectul produsului, ținând totodată seama de considerațiile tehnice, funcționale și economice.

               (12)

               Deși este de dorit o abordare completă a performanței de mediu, trebuie ca la adoptarea unui plan de lucru reducerea gazelor cu efect de seră să fie considerată un obiectiv de mediu prioritar.

               (13)

               Poate fi necesară și justificată stabilirea unor cerințe specifice și cuantificate în materie de proiectare ecologică pentru unele produse sau caracteristici de mediu, pentru a garanta că impactul lor asupra mediului este redus la minimum. Dată fiind nevoia urgentă de a contribui la realizarea angajamentelor din cadrul Protocolului de la Kyoto la Convenția Cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (UNFCCC) și fără să aducă atingere abordării integrate promovate în prezenta directivă, trebuie acordată o anumită prioritate acelor măsuri cu potențial mare de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră la costuri coborâte. Astfel de măsuri pot, de asemenea, contribui la folosirea durabilă a resurselor și constituie o contribuție majoră la cadrul de 10 ani al programelor pentru o producție și un consum durabile aprobat în cadrul Summit-ului Mondial privind Dezvoltarea Durabilă de la Johannesburg din septembrie 2002.

               (14)

               Ca principiu general, consumul de energie al PCE-urilor în regim de veghe (standby) sau oprit trebuie redus la minimul necesar pentru funcționarea lor corectă.

               (15)

               Odată luate ca referință cele mai performante produse sau tehnologii de pe piață, inclusiv pe piețele internaționale, nivelul cerințelor în materie de proiectare ecologică trebuie stabilit pe baza analizelor tehnice, economice și de mediu. Flexibilitatea în metoda de stabilire a nivelului cerințelor poate facilita o ameliorare rapidă a performanței de mediu. Este necesar ca părțile interesate în cauză să fie consultate și să coopereze activ la această analiză. Fixarea unor măsuri obligatorii necesită consultarea adecvată a părților implicate. O astfel de consultare poate evidenția necesitatea unei introduceri etapizate sau a unor dispoziții tranzitorii. Introducerea unor obiective intermediare mărește predictibilitatea politicii, permite acomodarea ciclurilor de dezvoltare a produsului și facilitează planificarea pe termen lung pentru părțile interesate.

               (16)

               Trebuie acordată prioritate măsurilor alternative, precum autoreglementarea din sector, în cazul în care o asemenea măsură este susceptibilă să genereze obiective strategice pe o cale mai rapidă sau mai puțin costisitoare decât cerințele obligatorii. Măsurile legislative pot fi necesare atunci când forțele pieței nu reușesc să evolueze în direcția corectă sau la viteza acceptabilă.

               (17)

               Autoreglementarea, inclusiv acordurile voluntare oferite ca angajamente unilaterale de către sectorul de producție respectiv, poate asigura progresul rapid datorită punerii în aplicare imediate și eficiente din punct de vedere al costurilor și permite adaptarea flexibilă și adecvată la opțiunile tehnice și sensibilitățile pieței.

               (18)

               Pentru evaluarea acordurilor voluntare sau a altor măsuri de autoreglementare prezentate ca alternative la măsurile de punere în aplicare, trebuie să fie disponibile informații cel puțin despre următoarele aspecte: libera participare, valoarea adăugată, reprezentativitate, obiective cuantificate și eșalonate pe etape, implicarea societății civile, monitorizare și raportare, eficiență din punct de vedere al costurilor a administrării inițiativei de autoreglementare, durabilitate.

               (19)

               Capitolul 6 din „Comunicarea Comisiei privind acordurile de mediu la nivel comunitar din cadrul Planului de acțiune pentru simplificarea și ameliorarea mediului de reglementare” poate furniza orientări utile pentru a evalua autoreglementarea din sector în contextul prezentei directive.

               (20)

               Prezenta directivă trebuie, de asemenea, să încurajeze integrarea proiectării ecologice în întreprinderi mici și mijloci (IMM-uri) și firme foarte mici. O astfel de integrare poate fi facilitată de larga disponibilitate a informațiilor referitoare la durabilitatea produselor lor și accesul ușor la acestea.

               (21)

               PCE-urile conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică stabilite în măsurile de punere în aplicare ale prezentei directive trebuie să poarte marcajul „CE” și informațiile asociate, pentru a le da posibilitatea să fie introduse pe piața internă și să circule liber. Pentru a reduce impactul PCE-urilor reglementate asupra mediului și a asigura concurența loială, este necesară aplicarea strictă a măsurilor de punere în aplicare.

               (22)

               Atunci când elaborează măsurile de punere în aplicare și planul de lucru, Comisia trebuie să consulte reprezentanții statelor membre, precum și părțile interesate implicate în grupa de produse, cum sunt sectorul de producție, inclusiv IMM-urile și industria meșteșugărească, sindicatele, comercianții, detailiștii, importatorii, grupurile de protecție a mediului și organizațiile de consumatori.

               (23)

               Atunci când elaborează măsurile de punere în aplicare, Comisia trebuie, de asemenea, să ia în considerare legislația internă existentă în materie de mediu, în special referitoare la substanțele toxice, despre care statele membre au arătat că trebuie păstrată, fără să reducă nivelurile de protecție existente și justificate în statele membre.

               (24)

               Este necesar să se acorde atenție modulelor și normelor destinate folosirii în directivele de armonizare tehnică stabilite de Decizia 93/465/CEE a Consiliului din 22 iulie 1993 privind modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității și normele de aplicare și utilizare a mărcii de conformitate CE, care sunt propuse spre a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică (4).

               (25)

               Autoritățile de supraveghere trebuie să facă schimb de informații despre dispozițiile prevăzute în domeniul de aplicare a prezentei directive în vederea optimizării supravegherii pieței. Această cooperare trebuie să folosească la maxim mijloacele electronice de comunicare și programele comunitare relevante. Trebuie facilitat schimbul de informații despre performanța de mediu pe durata ciclului de viață și despre realizarea unor soluții de proiectare. Acumularea și diseminarea cunoștințelor generate în efortul de proiectare ecologică al producătorilor reprezintă unul din beneficiile esențiale ale prezentei directive.

               (26)

               Un organism competent este, de regulă, un organism public sau privat desemnat de autoritățile publice și prezentând garanțiile necesare de imparțialitate și disponibilitate a expertizei tehnice necesare pentru verificarea produsului din punct de vedere al conformității acestuia cu măsurile de punere în aplicare relevante.

               (27)

               Luând act de importanța evitării neconformității, statele membre trebuie să se asigure că mijloacele necesare pentru supravegherea eficientă a pieței sunt disponibile.

               (28)

               În ceea ce privește formarea și informarea în materie de proiectare ecologică în cazul IMM-urilor, poate fi oportun să se țină seama de activitățile complementare.

               (29)

               Este în interesul funcționării pieței interne să existe standarde care au fost armonizate la nivel comunitar. Odată ce trimiterea la un astfel de standard a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, conformitatea cu aceasta trebuie să dea naștere prezumției de conformitate cu cerințele esențiale relevante, deși trebuie permise și alte mijloace de demonstrare a acestei conformități.

               (30)

               Unul din principalele roluri ale standardelor armonizate trebuie să fie acela de a ajuta producătorii să execute măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul prezentei directive. Astfel de standarde pot fi esențiale în stabilirea metodelor de măsurare și încercare. În cazul cerințelor generice în materie de proiectare ecologică, standardele armonizate pot contribui în mod considerabil la orientarea producătorilor cu privire la stabilirea profilului ecologic al produselor lor în conformitate cu cerințele măsurii de punere în aplicare corespunzătoare. Aceste standarde trebuie să indice clar relația dintre clauzele lor și cerințele vizate. Scopul standardelor armonizate nu trebuie să fie fixarea unor limite pentru caracteristicile de mediu.

               (31)

               În sensul definițiilor folosite în prezenta directivă, este utilă trimiterea la standardele internaționale relevante, precum ISO 14040.

               (32)

               Prezenta directivă este în conformitate cu anumite principii de aplicare a noii abordări din Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare a armonizării tehnice și a standardizării (5) și a modului de a face trimitere la standardele europene armonizate. Rezoluția Consiliului din 28 octombrie 1999 privind rolul standardizării în Europa (6) a recomandat Comisiei să examineze dacă principiul Noii Abordări poate sau nu să fie extins la sectoare încă nereglementate ca mijloc de ameliorare și simplificare a legislației atunci când este posibil.

               (33)

               Prezenta directivă este complementară instrumentelor comunitare existente, precum Directiva 92/75/CEE a Consiliului din 22 septembrie 1992 privind indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie și de alte resurse la aparatele de uz casnic (7), Regulamentul (CE) nr. 1980/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iulie 2000 privind sistemul comunitar revizuit de acordare a etichetei ecologice (8), Regulamentul (CE) nr. 2422/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 noiembrie 2001 privind programul comunitar de etichetare în materie de eficiență energetică a echipamentelor de birou (9), Directiva 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) (10), Directiva 2002/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase în echipamentele electrice și electronice (11) și Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile de comercializare și de folosire a anumitor substanțe și preparate periculoase (12). Sinergia între prezenta directivă și instrumentele comunitare existente trebuie să contribuie la creșterea impacturilor respective și la formularea unor cerințe coerente pentru a fi aplicate de către producători.

               (34)

               Deoarece Directiva 92/42/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind cerințele de randament pentru cazanele noi de apă caldă cu combustie lichidă sau gazoasă (13), Directiva 96/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 septembrie 1996 privind cerințele de randament energetic pentru frigidere, congelatoare electrice de uz casnic și combinații ale acestora (14) și Directiva 2000/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 septembrie 2000 de stabilire a cerințelor de randament energetic aplicabile balasturilor pentru iluminatul fluorescent (15) conțin deja dispoziții de revizuire a cerințelor de randament energetic, ele trebuie integrate în prezentul cadru.

               (35)

               Directiva 92/42/CEE furnizează un sistem de clasificare cu stele menit să determine performanța energetică a cazanelor. Deoarece statele membre și sectorul de producție sunt de acord că sistemul de clasificare cu stele nu a dat rezultatele așteptate, Directiva 92/42/CEE trebuie modificată, pentru a deschide calea unor programe mai eficiente.

               (36)

               Cerințele stabilite de Directiva 78/170/CEE a Consiliului din 13 februarie 1978 privind randamentul generatoarelor de căldură pentru încălzirea localurilor și pentru producerea de apă caldă în imobilele neindustriale noi sau existente și izolația distribuției de căldură și de apă caldă menajeră în imobilele neindustriale noi (16) au fost înlocuite cu dispozițiile Directivei 92/42/CEE, ale Directivei 90/396/CEE a Consiliului din 29 iunie 1990 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la aparatele consumatoare de combustibili gazoși (17) și ale Directivei 2002/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind performanța energetică a clădirilor (18). În consecință, Directiva 78/170/CEE trebuie abrogată.

               (37)

               Directiva 86/594/CEE a Consiliului din 1 decembrie 1986 privind nivelul emisiilor sonore aeriene ale aparatele de uz casnic (19) stabilește condițiile în care statele membre pot solicita publicarea informațiilor privind emisiile sonore ale acestor aparate și definește procedura de determinare a nivelului de zgomot. În scopul armonizării, emisiile sonore trebuie incluse într-o evaluare integrată a performanței de mediu. Deoarece prezenta directivă prevede o astfel de abordare integrată, Directiva 86/594/CEE trebuie abrogată.

               (38)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive trebuie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei (20).

               (39)

               Statele membre trebuie să fixeze penalitățile aplicabile în eventualitatea încălcării dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive. Aceste penalități trebuie să fie eficiente, proporționate și de descurajare.

               (40)

               Trebuie reamintit că alineatul (34) din Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună (21) precizează că „Consiliul încurajează statele membre să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele care, pe cât posibil, să ilustreze corelația între directive și măsurile de transpunere și să le publice.”

               (41)

               Deoarece obiectivul acțiunii propuse și anume asigurarea funcționării pieței interne prin introducerea obligației ca produsele să atingă un nivel corespunzător de performanță de mediu nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre individuale și, în consecință, date fiind dimensiunile și efectele, acesta poate să fie mai bine realizat la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut în articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

               (42)

               Comitetul Regiunilor a fost consultat, dar nu a emis nici un aviz,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiectul și domeniul de aplicare
   (1)   Prezenta directivă stabilește un cadru pentru fixarea cerințelor comunitare în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie, în scopul asigurării liberei circulații a acestor produse pe piața internă.
   (2)   Prezenta directivă prevede fixarea cerințelor pe care trebuie să le îndeplinească produsele consumatoare de energie reglementate prin măsurile de punere în aplicare pentru a fi introduse pe piața internă și/sau puse în funcțiune. Ea contribuie la dezvoltarea durabilă prin ameliorarea randamentului energetic și a nivelului de protecție a mediului, mărind totodată siguranța alimentării de energie.
   (3)   Prezenta directivă nu se aplică pentru mijloacele de transport destinate persoanelor și bunurilor.
   (4)   Prezenta directivă și măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul acesteia nu aduc atingere legislației comunitare în materie de gestionare a deșeurilor și legislației comunitare privind substanțele chimice, inclusiv legislația privind gazele fluorurate cu efect de seră.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „produs consumator de energie” sau „PCE” înseamnă un produs care, odată introdus pe piață și/sau pus în funcțiune, este dependent de un aport de energie (electricitate, combustibili fosili și surse de energie recuperabilă) pentru a funcționa corespunzător sau un produs pentru generarea, transferul și măsurarea unei astfel de energii, inclusiv piese dependente de aportul de energie și destinate incorporării într-un PCE reglementat de prezenta directivă care sunt introduse pe piață și/sau puse în funcțiune ca piese izolate pentru utilizatori finali și a căror performanță de mediu poate fi evaluată separat;

               2.

               „componente și subansambluri” înseamnă piese destinate incorporării în PCE-uri și care nu sunt introduse pe piață și/sau puse în funcțiune ca piese izolate pentru utilizatori finali sau a căror performanță de mediu nu poate fi evaluată separat;

               3.

               „măsuri de punere în aplicare” înseamnă dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive de stabilire a cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru PCE-urile definite sau pentru caracteristicile de mediu ale acestora;

               4.

               „introducere pe piață” înseamnă punerea la dispoziție a unui PCE pentru prima dată pe piața comunitară în vederea distribuirii sau folosirii acestuia în cadrul Comunității fie contra cost, fie gratuit și indiferent de tehnica de vânzare;

               5.

               „punere în funcțiune” înseamnă folosirea pentru prima dată a unui PCE pentru scopul prevăzut de către un utilizator final din Comunitate;

               6.

               „producător” înseamnă persoana fizică sau juridică care produce PCE-urile reglementate de prezenta directivă și răspunzătoare de conformitatea acestora cu prezenta directivă în vederea introducerii lor pe piață și/sau punerii în funcțiune în numele producătorului sau al mărcii sale comerciale ori în uzul propriu al producătorului. În absența unui producător în sensul definiției de la prima teză sau al unui importator în sensul definiției de la punctul 8, este considerată producător orice persoană fizică sau juridică care introduce pe piață și/sau pune în funcțiune PCE-urile reglementate de prezenta directivă;

               7.

               „reprezentant autorizat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică rezidentă în Comunitate care a primit din partea producătorului un mandat scris să îndeplinească în numele acestuia toate sau o parte din obligațiile și formalitățile legate de prezenta directivă;

               8.

               „importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică rezidentă în Comunitate care, în cadrul activității sale profesionale, introduce pe piața comunitară un produs dintr-o țară terță;

               9.

               „materiale” înseamnă toate materialele folosite pe durata ciclului de viață a unui PCE;

               10.

               „proiectarea produsului” înseamnă setul de procese care transformă cerințele legale, tehnice, de securitate, funcționale, de piață sau de alt tip pentru un PCE în specificații tehnice pe care acesta trebuie să le îndeplinească;

               11.

               „caracteristică de mediu” înseamnă un element sau o funcțiune ale unui PCE care pot interacționa cu mediul pe durata ciclului de viață al acestuia;

               12.

               „impact asupra mediului” înseamnă orice schimbare adusă mediului provocată integral sau parțial de un PCE pe durata ciclului de viață al acestuia;

               13.

               „ciclu de viață” înseamnă stadiile consecutive și interdependente ale unui PCE de la folosirea materiei prime până la eliminarea finală a acestuia;

               14.

               „refolosire” înseamnă orice operație prin care un PCE sau componentele sale, ajungând la sfârșitul primei utilizări, sunt folosite pentru același scop pentru care au fost concepute, inclusiv folosirea continuată a unui PCE care este returnat la un punct de colectare, un distribuitor, o întreprindere de reciclare sau un producător, precum și refolosirea unui PCE în urma recondiționării;

               15.

               „reciclare” înseamnă reprelucrarea într-un proces de producție a deșeurilor în scopul inițial sau în alte scopuri, dar exclusiv recuperarea energiei;

               16.

               „recuperarea energiei” înseamnă folosirea deșeurilor combustibile ca mijloace de generare a energiei prin incinerare directă cu sau fără alte deșeuri, dar cu recuperarea căldurii;

               17.

               „recuperare” înseamnă oricare din operațiile aplicabile prevăzute la anexa II B din Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (22);

               18.

               „deșeu” înseamnă orice substanță sau obiect din categoriile stabilite la anexa I la Directiva 75/442/CEE pe care deținătorul îl elimină sau intenționează ori este obligat să îl elimine;

               19.

               „deșeu periculos” înseamnă orice deșeu care este reglementat de articolul 1 alineatul (4) din Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (23);

               20.

               „profil ecologic” înseamnă o descriere, în conformitate cu măsura de punere în aplicare relevantă în cazul unui PCE, a intrărilor și ieșirilor (precum materiale, emisii și deșeuri) asociate cu un PCE pe durata ciclului său de viață care sunt semnificative din punctul de vedere al impactului asupra mediului și sunt exprimate în cantități fizice care pot fi măsurate;

               21.

               „performanță de mediu” a unui PCE înseamnă rezultatele gestionării de către producător a caracteristicilor de mediu ale PCE-ului, reflectate în documentația sa tehnică;

               22.

               „ameliorarea performanței de mediu” înseamnă procesul de consolidare a performanței de mediu a unui PCE de-a lungul generațiilor succesive, însă nu neapărat pentru toate caracteristicile de mediu ale produsului în același timp;

               23.

               „proiectare ecologică” înseamnă integrarea caracteristicilor de mediu în proiectarea unui produs, în scopul îmbunătățirii performanței de mediu pe durata întregului ciclu de viață;

               24.

               „cerință în materie de proiectare ecologică” înseamnă orice cerință legată de un PCE sau de proiectare a unui PCE, destinată să îi îmbunătățească performanța de mediu sau orice cerință de furnizare a unor informații cu privire la caracteristicile de mediu ale unui PCE;

               25.

               „cerință generică în materie de proiectare ecologică” înseamnă orice cerință în materie de proiectare ecologică bazată pe întregul profil ecologic al unui PCE fără a fixa valori limită pentru anumite caracteristici de mediu;

               26.

               „cerință specifică în materie de proiectare ecologică” înseamnă o cerință în materie de proiectare ecologică cuantificată și măsurabilă, legată de o anume caracteristică de mediu a unui PCE, cum ar fi consumul de energie în timpul utilizări calculat pentru o unitate dată de randament util;

               27.

               „standard armonizat” înseamnă o specificație tehnică adoptată de un organism de standardizare recunoscut, în cadrul unui mandat din partea Comisiei, în conformitate cu procedura stabilită de Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (24) în scopul elaborării unei cerințe europene, conformitatea cu acesta nefiind imperativă.

         Articolul 3
   Introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune
   (1)   Statele membre iau toate măsurile adecvate pentru a se asigura că PCE-urile reglementate de măsurile de punere în aplicare pot fi introduse pe piață și/sau puse în funcțiune numai dacă sunt conforme cu aceste măsuri și poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5.
   (2)   Statele membre desemnează autoritățile responsabile pentru supravegherea pieței. Ele iau măsuri ca aceste autorități să dețină și să exercite competențele necesare pentru a lua măsurile adecvate obligatorii pentru acestea în temeiul prezentei directive. Statele membre definesc sarcinile, competențele și normele de organizare ale autorităților competente care au dreptul:

               (i)

               să organizeze verificările adecvate ale conformității PCE-ului la scară adecvată și să oblige producătorul sau reprezentantul său autorizat să retragă PCE-urile neconforme de pe piață în conformitate cu articolul 7;

               (ii)

               să solicite furnizarea tuturor informațiilor necesare de către părțile în cauză, astfel cum se specifică în măsurile de punere în aplicare;

               (iii)

               să ia mostre de produse și să le supună verificărilor de conformitate.

         (3)   Statele membre informează Comisia cu privire la rezultatele supravegherii pieței și, după caz, Comisia transmite aceste informații celorlalte state membre.
   (4)   Statele membre garantează consumatorilor și altor părți interesate posibilitatea de a prezenta autorităților competente observații asupra conformității produsului.
   Articolul 4
   Răspunderea importatorului
   În cazul în care producătorul nu este rezident în Comunitate și în absența unui reprezentant autorizat, revine importatorului obligația:

               —

               de a se asigura că PCE-ul introdus pe piață sau pus în funcțiune se conformează prezentei directive și măsurii de punere în aplicare relevante;

               —

               de a păstra declarația de conformitate și documentația tehnică disponibilă.

         Articolul 5
   Marcajul și declarația de conformitate
   (1)   Înainte de introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a unui PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare, se aplică un marcaj de conformitate CE și o declarație de conformitate emisă de producător sau de reprezentantul său autorizat prin care se garantează și se declară faptul că PCE-ul se conformează tuturor dispozițiilor relevante ale măsurilor de punere în aplicare corespunzătoare.
   (2)   Marcajul de conformitate CE constă în inițialele „CE”, astfel cum sunt prezentate la anexa III.
   (3)   Declarația de conformitate conține elementele specificate la anexa VI și face trimitere la măsura de punere în aplicare corespunzătoare.
   (4)   Este interzisă aplicarea de marcaje pe un PCE susceptibil de a induce în eroare utilizatorii în privința înțelesului sau formei marcajului CE.
   (5)   Statele membre pot cere ca informațiile furnizate în temeiul anexei I partea 2 să fie în limba (limbile) lor oficială (oficiale) atunci când PCE-ul ajunge la utilizatorul final.
   Statele membre autorizează, de asemenea, furnizarea acestor informații în una sau mai multe limbi oficiale ale Comunității.
   La aplicarea primului paragraf, statele membre iau în considerare în special următoarele:

               (a)

               dacă informațiile pot fi furnizate prin simboluri armonizate sau coduri recunoscute sau alte măsuri;

               (b)

               tipul de utilizator anticipat pentru PCE și natura informațiilor care urmează să fie furnizate.

         Articolul 6
   Libera circulație
   (1)   Statele membre nu interzic, nu restricționează și nu împiedică din motive legate de cerințe în materie de proiectare ecologică referitoare la parametrii de proiectare ecologică menționați la anexa I partea 1 și cuprinși în măsura de punere în aplicare relevantă, introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune pe teritoriul lor a unui PCE care se conformează tuturor dispozițiilor relevante ale măsurii de punere în aplicare corespunzătoare și care poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5.
   (2)   Statele membre nu interzic, nu restricționează și nu împiedică introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune pe teritoriul lor a unui PCE care poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5 din motive legate de cerințele în materie de proiectare ecologică referitoare la acei parametri de proiectare ecologică menționați la anexa I partea 1 pentru care măsura de punere în aplicare relevantă prevede că nu este necesară nici o cerință în materie de proiectare ecologică.
   (3)   Statele membre nu împiedică expunerea, de exemplu la târguri comerciale, expoziții și demonstrații, a PCE-urilor care nu sunt conforme cu măsura de punere în aplicare relevantă, cu condiția de a exista o indicație vizibilă că acestea nu pot fi introduse pe piață și/sau puse în funcțiune până când nu sunt aduse la conformitate.
   Articolul 7
   Clauza de salvgardare
   (1)   În cazul în care un stat membru constată că un PCE care poartă marcajul CE menționat la articolul 5 și folosit în conformitate cu utilizarea prevăzută nu este conform cu toate prevederile relevante din măsura de punere în aplicare corespunzătoare, producătorul sau reprezentantul său autorizat au obligația de a aduce PCE-ul la conformitate cu dispozițiile cuprinse în respectiva măsură de punere în aplicare și/sau cu marcajul CE și să pună capăt nerespectării în condițiile impuse de statul membru.
   În cazul în care există suficiente dovezi că un PCE ar putea fi neconform, statul membru ia măsurile necesare care, în funcție de severitatea neconformității, pot să meargă până la interzicerea introducerii pe piață până când se stabilește conformitatea.
   În cazul în care neconformitatea continuă, statul membru ia decizia de a restricționa sau de a interzice introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a PCE-ului vizat sau se asigură că acesta este retras de pe piață.
   În cazul interzicerii sau al retragerii de pe piață, Comisia și alte state membre sunt informate de îndată.
   (2)   Orice decizie a unui stat membru luată în temeiul prezentei directive, care restricționează sau interzice introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a unui PCE enunță motivele pe care se întemeiază.
   O astfel de decizie este notificată fără întârziere părții implicate, care este, în același timp, informată asupra căilor de atac de care dispune în temeiul dreptului intern în vigoare în statul membru respectiv și asupra termenelor în care se poate introduce recursul.
   (3)   Statele membre informează de îndată Comisia și celelalte state membre asupra oricărei decizii luate în temeiul alineatului (1), indicând motivele și în special dacă neconformitatea se datorează:

               (a)

               neîndeplinirii cerințelor din măsura de punere în aplicare relevantă;

               (b)

               aplicării incorecte a standardelor armonizate menționate la articolul 10 alineatul (2);

               (c)

               lacunelor din standardele armonizate menționate la articolul 10 alineatul (2).

         (4)   Comisia inițiază, fără întârziere, consultări cu părțile implicate și poate recurge la avizul tehnic al unor experți externi independenți.
   În urma consultării, Comisia informează de îndată statul membru care a luat decizia și celelalte state membre asupra punctului său de vedere.
   În cazul în care Comisia consideră că decizia este nejustificată, informează de îndată statele membre în consecință.
   (5)   În cazul în care decizia menționată la alineatul (1) se întemeiază pe o lacună a unui standard armonizat, Comisia inițiază de îndată stabilită la articolul 10 alineatele (2), (3) și (4). Comisia informează, în același timp, comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1).
   (6)   Statele membre și Comisia iau măsurile necesare pentru a garanta confidențialitatea cu privire la informațiile furnizate în timpul procedurii, în cazul în care acest lucru se justifică.
   (7)   Deciziile luate de statele membre în temeiul prezentului articol se publică de o manieră transparentă.
   (8)   Avizul Comisiei privind aceste decizii se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 8
   Evaluarea conformității
   (1)   Înainte de a introduce pe piață și/sau a pune în funcțiune un PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare, producătorul sau reprezentantul său autorizat asigură efectuarea unei evaluări a conformității PCE-ului cu toate cerințele relevante din măsura de punere în aplicare relevantă.
   (2)   Procedurile de evaluare a conformității se specifică în măsurile de punere în aplicare și permit producătorului să aleagă între controlul intern al proiectării stabilit la anexa IV și sistemul de management stabilit la anexa V. Atunci când există o justificare temeinică și proporțională cu riscul, procedura de evaluare a conformității se alege dintre modulele relevante descrise în Decizia 93/465/CEE.
   În cazul în care un stat membru are indicii solide despre o neconformitate probabilă a unui PCE, statul membru respectiv publică, în cel mai scurt timp, o evaluare motivată a conformității PCE-ului, evaluare care poate fi efectuată de un organism competent, permițând aplicarea unei măsuri de corecție în timp util, după caz.
   În cazul în care un PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare este proiectat de o organizație înregistrată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management ecologic și audit (EMAS) (25) și funcția de proiectare este cuprinsă în sfera de aplicare a înregistrării, se presupune că sistemul de management al organizației este conform cu cerințele din anexa V la prezenta directivă.
   În cazul în care un PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare este proiectat de o organizație având un sistem de management care cuprinde funcția de proiectare și care este aplicat în conformitate cu standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, se presupune că acest sistem de management este conform cu cerințele corespunzătoare din anexa V.
   (3)   După introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a unui PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare, producătorul sau reprezentantul său autorizat păstrează documentele relevante privind evaluarea conformității efectuată și declarațiile de conformitate disponibile pentru inspecție de către statele membre pentru o perioadă de 10 ani de la data la care a fost fabricat ultimul PCE de acest tip.
   Documentele relevante sunt puse la dispoziție în termen de 10 zile de la primirea unei solicitări din partea autorității competente a unui stat membru.
   (4)   Documentele privind evaluarea conformității și declarația de conformitate menționate la articolul 5 se redactează într-una din limbile oficiale ale Comunității.
   Articolul 9
   Prezumția de conformitate
   (1)   Statele membre consideră că un PCE care poartă marcajul CE menționat la articolul 5 este conform cu toate dispozițiile relevante cuprinse în măsurile de punere în aplicare corespunzătoare.
   (2)   Statele membre consideră un PCE căruia i s-au aplicat standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ca fiind conform cu toate cerințele relevante din măsura de punere în aplicare corespunzătoare la care se raportează astfel de standarde.
   (3)   Se presupune că PCE-urile cărora li s-a acordat eticheta ecologică a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1980/2000 sunt conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică din măsura de punere în aplicare relevantă, în măsura în care eticheta ecologică respectă aceste cerințe.
   (4)   În sensul prezumției de conformitate în contextul prezentei directive, Comisia, hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2), poate stabili că alte etichete ecologice îndeplinesc condiții echivalente etichetei ecologice a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1980/2000. Se presupune că PCE-urile cărora le-au fost acordate astfel de alte etichete ecologice sunt conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică din măsura de punere în aplicare relevantă, în măsura în care eticheta ecologică respectă aceste cerințe.
   Articolul 10
   Standarde armonizate
   (1)   Statele membre se asigură, în măsura în care acest lucru este posibil, că sunt luate măsurile adecvate pentru a face posibilă consultarea părților interesate la nivel național asupra procesului de elaborare și monitorizare a standardelor armonizate.
   (2)   În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate a căror aplicare se presupune că satisface dispozițiile specifice ale unei măsuri de punere în aplicare corespunzătoare nu satisfac pe deplin acele dispoziții, statul membru respectiv sau Comisia informează în acest sens comitetul permanent înființat prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE, enunțând motivele. Comitetul își dă avizul în regim de urgență.
   (3)   Având în vedere avizul comitetului, Comisia decide să publice, să nu publice, să publice cu restricții, să mențină sau să retragă trimiterile la standardele armonizate vizate din Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   (4)   Comisia informează organismul european de standardizare și, după caz, emite un nou mandat în vederea revizuirii standardelor armonizate respective.
   Articolul 11
   Cerințe pentru componente și subansambluri
   Măsurile de punere în aplicare pot să oblige producătorii sau reprezentanții autorizați ai acestora care introduc pe piață și/sau pun în funcțiune componente și subansambluri să furnizeze producătorului unui PCE reglementat de măsurile de punere în aplicare informațiile relevante privind compoziția materialelor, precum și consumul de energie, materiale și/sau resurse ale acestor componente și subansambluri.
   Articolul 12
   Cooperarea administrativă și schimbul de informații
   (1)   Statele membre iau măsurile adecvate pentru a încuraja autoritățile responsabile pentru punerea în aplicare a prezentei directive să coopereze între ele și să schimbe informații, atât între ele, cât și cu Comisia, în scopul de a contribui la funcționarea prezentei directive și în special la aplicarea articolului 7.
   Cooperarea administrativă și schimbul de informații folosesc la maxim mijloacele electronice de comunicare și pot fi sprijinite de programele comunitare relevante.
   Statele membre informează Comisia cu privire la autoritățile responsabile pentru aducerea la îndeplinire a prezentei directive.
   (2)   Natura exactă și structura schimbului de informații între Comisie și statele membre se hotărăște în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2).
   (3)   Comisia ia măsurile adecvate pentru a încuraja și contribui la cooperarea între statele membre menționată la prezentul articol.
   Articolul 13
   Întreprinderi mici și mijlocii
   (1)   În contextul programelor de care pot beneficia IMM-urile și firmele foarte mici, Comisia ține seama de inițiativele care ajută IMM-uri și firmele foarte mici să integreze caracteristicile de mediu, inclusiv randamentul energetic, atunci când își proiectează produsele.
   (2)   Statele membre se asigură, în special prin consolidarea rețelelor și structurilor de sprijin, că încurajează IMM-urile și firmele foarte mici să adopte o abordare ecologică încă din faza de proiectare a produselor și se adapteze la viitoarea legislație europeană.
   Articolul 14
   Informații pentru consumatori
   În conformitate cu dispoziția de aplicare relevantă, producătorii se asigură, în forma pe care o consideră adecvată, că furnizează consumatorilor de PCE-uri următoarele:

               —

               informațiile necesare despre rolul pe care îl pot avea aceștia în folosirea durabilă a produsului;

               —

               profilul ecologic al produsului și beneficiile proiectării ecologice, în cazul în care măsurile de punere în aplicare solicită aceasta.

         Articolul 15
   Măsuri de punere în aplicare
   (1)   În cazul în care un PCE îndeplinește criteriile enumerate la alineatul (2), acesta este reglementat de o dispoziție de aplicare sau de o măsură de autoreglementare în conformitate cu alineatul (3) litera (b). Atunci când Comisia adoptă măsurile de punere în aplicare, ea hotărăște în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2).
   (2)   Criteriile menționate la alineatul (1) sunt următoarele:

               (a)

               PCE-ul reprezintă un volum semnificativ de vânzări și schimburi comerciale, cu titlu indicativ peste 200 000 de unități anual în cadrul Comunității, conform celor mai recente cifre disponibile;

               (b)

               luând în considerare cantitățile introduse pe piață și/sau puse în funcțiune, PCE-ul are un impact semnificativ asupra mediului în cadrul Comunității în sensul priorităților comunitare strategice stabilite de Decizia 1600/2002/CE;

               (c)

               PCE-ul prezintă un potențial semnificativ de ameliorare în ceea ce privește impactul asupra mediului fără să antreneze costuri excesive, ținând seama în special de:

                           —

                           absența unei alte legislații comunitare relevante sau de eșecul forțelor pieței de a rezolva problema în mod adecvat;

                           —

                           o mare disparitate între performanțele de mediu ale PCE-urilor disponibile pe piață și care au o funcționalitate echivalentă.

         (3)   La elaborarea unui proiect de măsură de punere în aplicare, Comisia ține seama de opiniile exprimate de comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1), precum și de:

               (a)

               prioritățile comunitare de mediu, cum ar fi cele stabilite de Decizia 1600/2002/CE sau de Programul European al Comisiei în domeniul schimbărilor climatice (ECCP);

               (b)

               legislația comunitară și măsurile de autoreglementare relevante, precum acordurile voluntare prin care, în urma unei evaluări în conformitate cu articolul 17, se apreciază că pot fi realizate obiectivele strategice mai rapid sau mai puțin costisitor decât cerințele obligatorii.

         (4)   La elaborarea proiectului unei dispoziții de punere în aplicare, Comisia:

               (a)

               ia în considerare ciclul de viață al PCE-ului și toate caracteristicile sale de mediu semnificative, inter alia, randamentul energetic. Gradul de detaliu al analizei caracteristicilor de mediu și al potențialului de ameliorare al acestora este proporțional cu semnificația lor. Adoptarea cerințelor în materie de proiectare ecologică privind caracteristicile de mediu ale unui PCE nu trebuie să fie întârziată de incertitudinile legate de alte caracteristici;

               (b)

               efectuează o evaluare care ia în considerare impactul asupra mediului, consumatorilor și producătorilor, inclusiv IMM-uri, în termeni de competitivitate, inclusiv pe piețele din afara Comunității, inovație, acces pe piață și costuri și beneficii;

               (c)

               ține seama de legislația internă de mediu pe care statele membre o consideră relevantă;

               (d)

               procedează la consultarea corespunzătoare a părților interesate;

               (e)

               elaborează un memorandum explicativ al proiectului de măsură de punere în aplicare pe baza evaluării menționate la litera (b);

               (f)

               fixează data (datele) de punere în aplicare, orice dispoziții sau perioade tranzitorii sau eșalonate pe etape, ținând seama în special de posibilele impacturi asupra IMM-urilor sau unor grupe specifice de produse fabricate cu precădere de IMM-uri.

         (5)   Măsurile de punere în aplicare îndeplinesc toate criteriile următoare:

               (a)

               nu există impact negativ semnificativ asupra funcționalității produsului din perspectiva utilizatorului;

               (b)

               nu sunt afectate negativ sănătatea, securitatea și mediul;

               (c)

               nu există impact negativ semnificativ asupra consumatorilor, în special în ceea ce privește prețul de cumpărare și costurile legate de ciclul de viață al produsului;

               (d)

               nu există impact negativ semnificativ asupra competitivității sectorului de producție;

               (e)

               în principiu, fixarea unei cerințe în materie de proiectare ecologică nu impune producătorilor, pe cale de consecință, introducerea unei tehnologii brevetate;

               (f)

               producătorilor nu li se impune nici o sarcină administrativă excesivă.

         (6)   Măsurile de punere în aplicare stabilesc cerințele în materie de proiectare ecologică în conformitate cu anexa I și/sau anexa II.
   Cerințele specifice în materie de proiectare ecologică se introduc pentru caracteristici de mediu selectate, care au un impact semnificativ asupra mediului.
   Măsurile de punere în aplicare pot, de asemenea, să stabilească faptul că nici o cerință în materie de proiectare ecologică nu este necesară pentru anumiți parametri specificați menționați la anexa I partea 1.
   (7)   Cerințele se formulează astfel încât să garanteze că autoritățile de supraveghere a pieței pot să verifice conformitatea PCE-ului cu cerințele cuprinse în măsura de punere în aplicare. Măsura de punere în aplicare precizează dacă verificarea poate fi efectuată direct pe PCE sau pe baza documentației tehnice.
   (8)   Măsurile de punere în aplicare cuprind elementele enumerate la anexa VII.
   (9)   Studiile și analizele relevante folosite de Comisie la elaborarea măsurilor de punere în aplicare trebuie puse la dispoziția publicului, ținând seama în special de ușurința accesului și utilizarea în cazul unor IMM-uri interesate.
   (10)   După caz, o măsură de punere în aplicare care stabilește cerințe în materie de proiectare ecologică este însoțită de orientări privind echilibrarea diferitelor caracteristici de mediu, pe care Comisia le adoptă în conformitate cu articolul 19 alineatul (2); aceste orientări acoperă particularitățile IMM-urilor active în sectorul de producție afectat de măsura de punere în aplicare. După caz și în conformitate cu articolul 13 alineatul (1), Comisia poate elabora un material suplimentar specializat pentru a facilita punerea în aplicarea de către IMM-uri.
   Articolul 16
   Planul de lucru
   (1)   În conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 15 și în urma consultării forumului consultativ menționat la articolul 18, Comisia stabilește, până la 6 iulie 2007, un plan de lucru care este dat publicității.
   Planul de lucru stabilește pentru următorii trei ani o listă orientativă de grupe de produse care vor fi considerate prioritare pentru adoptarea măsurilor de punere în aplicare.
   Planul de lucru este modificat periodic de Comisie în urma consultării forumului consultativ.
   (2)   Cu toate acestea, în perioada de tranziție, în timp ce se elaborează primul plan de lucru menționat la alineatul (1) și în conformitate cu procedura stabilită la articolul 19 alineatul (2) și criteriile prevăzute la articolul 15 și în urma consultării forumului consultativ, Comisia introduce prin anticipare, după caz:

               —

               măsuri de punere în aplicare începând cu acele produse care au fost identificate de ECCP ca având un potențial mare de reducere necostisitoare a emisiilor de gaze cu efect de seră, cum ar fi echipamentele de încălzire și de încălzire a apei, sistemele cu motoare electrice, iluminatul din sectoarele casnic și terțiar, aparate de uz casnic, echipamente de birou din sectoarele casnic și terțiar, aparatura electronică pentru public și sistemele IVC (încălzire, ventilație și climatizare);

               —

               o măsură de punere în aplicare separată care să reducă pierderile în regimul de veghe (stand-by) pentru o grupă de produse.

         Articolul 17
   Autoreglementare
   Acordurile voluntare sau alte măsuri de autoreglementare prezentate ca alternative la măsurile de punere în aplicare în contextul prezentei directive sunt evaluate cel puțin pe baza anexei VIII.
   Articolul 18
   Forumul consultativ
   Comisia se asigură că, în desfășurarea activităților sale, respectă, pentru fiecare măsură de punere în aplicare, o participare echilibrată a reprezentanților statelor membre și a tuturor părților interesate care au legătură cu produsul/grupa de produse în cauză, cum sunt sectorul de producție, inclusiv IMM-urile și industria meșteșugărească, sindicatele, comercianții, detailiști, importatorii, grupurile de protecție a mediului și organizațiile de consumatori. Părțile contribuie în special la definirea și la revizuirea măsurilor de punere în aplicare, la examinarea eficienței mecanismelor de supraveghere a pieței înființate și la evaluarea acordurilor voluntare și a altor măsuri de autoreglementare. Părțile se reunesc în cadrul unui forum consultativ. Regulamentul de procedură al forumului este stabilit de Comisie.
   Articolul 19
   Procedura comitetului
   (1)   Comisia este asistată de un comitet.
   (2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile de la articolul 8 din aceasta.
   Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se fixează la trei luni.
   (3)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
   Articolul 20
   Penalități
   Statele membre fixează penalitățile aplicabile pentru încălcările dispozițiilor interne adoptate în temeiul prezentei directive. Penalitățile sunt efective, proporționate și de descurajare, ținând seama de gradul de neconformitate și numărul de unități de produse neconforme introduse pe piața comunitară.
   Articolul 21
   Modificări
   (1)   Directiva 92/42/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               articolul 6 se elimină;

               2.

               se inserează următorul articol:
               „Articolul 10a
               Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie (26), privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.

               3.

               anexa I punctul 2 se elimină;

               4.

               anexa II se elimină.

         (2)   Directiva 96/57/CE se modifică după cum urmează:
   Se inserează următorul articol:

      „Articolul 9a
      Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie (27), privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.

   (3)   Directiva 2000/55/CE se modifică după cum urmează:
   Se inserează următorul articol:

      „Articolul 9a
      Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie (28) privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.

   Articolul 22
   Abrogări
   Directivele 78/170/CEE și 86/594/CEE se abrogă. Statele membre pot continua să aplice dispozițiile interne existente adoptate în temeiul Directivei 86/594/CEE până la data adoptării măsurilor de punere aplicare pentru respectivele produse în temeiul prezentei directive.
   Articolul 23
   Revizuire
   Până la data de 6 iulie 2010, Comisia evaluează eficiența prezentei directive și a măsurilor sale de punere în aplicare, pragul acestora, mecanismele de supraveghere a pieței și orice măsură de autoreglementare relevantă preconizată, în urma consultării forumului consultativ menționat la articolul 18 și, după caz, prezintă propuneri Parlamentului European și Consiliului pentru modificarea prezentei directive.
   Articolul 24
   Confidențialitate
   Cerințele privind furnizarea de informații menționate la articolul 11 și la anexa I partea 2, de către producător și/sau reprezentantul său autorizat, sunt proporționate și țin seama de confidențialitatea legitimă a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.
   Articolul 25
   Aducerea la îndeplinire
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative pentru a se conforma prezentei directive până la 11 august 2007.
   Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate, de către statele membre, textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 26
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 27
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasburg, 6 iulie 2005.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BORRELL FONTELLES

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. STRAW

      (1)  JO C 112, 30.4.2004, p. 25.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 20 aprilie 2004 (JO C 104 E, 30.4.2004, p. 319), Poziția comună a Consiliului din 29 noiembrie 2004 (JO C 38 E, 15.2.2005, p. 45), Poziția Parlamentului European din 13 aprilie 2005 și Decizia Consiliului din 23 mai 2005.

      (3)  JO L 242, 10.9.2002, p. 1.

      (4)  JO L 220, 30.8.1993, p. 23.

      (5)  JO C 136, 4.6.1985, p. 1.

      (6)  JO C 141, 19.5.2000, p. 1.

      (7)  JO L 297, 13.10.1992, p. 16, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

      (8)  JO L 237, 21.9.2000, p. 1.

      (9)  JO L 332, 15.12.2001, p. 1.

      (10)  JO L 37, 13.2.2003, p. 24, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/108/CE (JO L 345, 31.12.2003, p. 106).

      (11)  JO L 37, 13.2.2003, p. 19.

      (12)  JO L 262, 27.9.1976, p. 201, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/98/CE a Comisiei (JO L 305, 1.10.2004, p. 63).

      (13)  JO L 167, 22.6.1992, p. 17, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 52, 21.2.2004, p. 50).

      (14)  JO L 236, 18.9.1996, p. 36.

      (15)  JO L 279, 1.11.2000, p. 33.

      (16)  JO L 52, 23.2.1978, p. 32, astfel cum a fost modificată prin Directiva 82/885/CEE (JO L 378, 31.12.1982, p. 19).

      (17)  JO L 196, 26.7.1990, p. 15, astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/68/CEE (JO L 220, 30.8.1993, p. 1).

      (18)  JO L 1, 4.1.2003, p. 65.

      (19)  JO L 344, 6.12.1986, p. 24, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 (JO L 122, 16.5.2003, p. 36).

      (20)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (21)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

      (22)  JO L 194, 25.7.1975, p. 39, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003.

      (23)  JO L 377, 31.12.1991, p. 20, astfel cum a fost modificată prin Directiva 94/31/CE (JO L 168, 2.7.1994, p. 28).

      (24)  JO L 204, 21.7.1998, p. 37, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 2003.

      (25)  JO L 114, 24.4.2001, p. 1.

      (26)  JO L 191, 22.7.2005, p. 29.”

      (27)  JO L 191, 22.7.2005, p. 29.”

      (28)  JO L 191, 22.7.2005, p. 29.”
   ANEXA I
   Metoda de stabilire a cerințelor generice în materie de proiectare ecologică
   (menționate la articolul 15)
   Cerințele generice în materie de proiectare ecologică au scopul de a îmbunătăți performanța de mediu a PCE-urilor, axându-se pe caracteristicile de mediu semnificative ale acestora, fără să stabilească valori limită. Metoda care decurge din prezenta anexă se aplică atunci când nu este oportună stabilirea unor valori limită pentru grupa de produse supusă examinării. La elaborarea proiectului unei măsuri de punere în aplicare ce urmează să fie prezentată comitetului menționat la articolul 19, Comisia identifică caracteristicile de mediu semnificative care se precizează în măsura de punere în aplicare.
   La elaborarea măsurilor de punere în aplicare de stabilire a cerințelor generice de proiectare ecologică în temeiul articolului 15, Comisia identifică, în funcție de PCE-ul reglementat de măsura de punere în aplicare, parametrii relevanți de proiectare ecologică dintre cei enumerați în partea 1, cerințele în materie de furnizare a informațiilor dintre cele enumerate în partea 2 și cerințele aplicabile producătorului enumerate în partea 3.
   Partea 1. Parametri de proiectare ecologică pentru PCE-uri

               1.1

               În măsura în care se referă la proiectarea produsului, se identifică acele caracteristici de mediu semnificative privind următoarele faze ale ciclului de viață al produsului:

                           (a)

                           alegerea și utilizarea materiei prime;

                           (b)

                           fabricare;

                           (c)

                           ambalare, transport și distribuție;

                           (d)

                           instalare și întreținere;

                           (e)

                           utilizare;

                           (f)

                           sfârșitul vieții, semnificând starea unui PCE ajuns la termenul primei utilizări până la eliminarea finală.

               1.2

               Pentru fiecare fază, trebuie evaluate următoarele caracteristici de mediu, după caz:

                           (a)

                           consumul prevăzut de materiale, energie și alte resurse, cum ar fi apa dulce;

                           (b)

                           emisiile anticipate, în aer, apă sau sol;

                           (c)

                           poluarea anticipată, prin efecte fizice, cum ar fi zgomotul, vibrațiile, radiațiile, câmpurile electromagnetice;

                           (d)

                           generarea de deșeuri prevăzută;

                           (e)

                           posibilități de refolosire, reciclare și recuperare a materialelor și/sau a energiei, luând în considerare Directiva 2002/96/CE.

               1.3

               În mod deosebit, următorii parametri, completați cu alții, după caz, sunt folosiți în special pentru a evalua potențialul de ameliorare al caracteristicilor de mediu menționate la alineatul precedent:

                           (a)

                           greutatea și volumul produsului;

                           (b)

                           folosirea materialelor rezultate din activități de reciclare;

                           (c)

                           consumul de energie, apă și alte resurse pe durata ciclului de viață;

                           (d)

                           folosirea substanțelor clasificate ca periculoase pentru sănătate și/sau mediu în conformitate cu Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1) și luând în considerare legislația în materie de comercializare și folosire a unor substanțe specifice, cum ar fi Directivele 76/769/CEE sau 2002/95/CE;

                           (e)

                           cantitatea și natura consumabilelor necesare pentru o funcționare și o întreținere corespunzătoare;

                           (f)

                           refolosirea și reciclarea cu ușurință exprimate prin: numărul materialelor și componentelor folosite, folosirea de componente standardizate, timpul necesar pentru dezasamblare, complexitatea uneltelor necesare pentru dezasamblare, folosirea standardelor de codificare a componentelor și materialelor pentru identificarea componentelor și materialelor adecvate pentru refolosire și reciclare (inclusiv marcarea pieselor din mase plastice în conformitate cu standardele ISO), folosirea materialelor ușor reciclabile, accesul facil la componente și materiale valoroase reciclabile și alte componente și materiale reciclabile; accesul facil la componente și materiale care conțin substanțe periculoase;

                           (g)

                           incorporarea unor componente uzate;

                           (h)

                           evitarea soluțiilor tehnice care sunt în detrimentul refolosirii și reciclării componentelor și aparatelor în întregime;

                           (i)

                           prelungirea duratei de viață exprimată prin: durata de viață minimă garantată, perioada minimă de disponibilitate a pieselor de schimb, construcție modulară, capacitate de extensie și posibilitate de a suporta reparații;

                           (j)

                           cantități de deșeuri generate și cantități de deșeuri periculoase generate;

                           (k)

                           emisii atmosferice (gaze cu efect de seră, agenți acidifianți, compuși organici volatili, substanțe care atacă stratul de ozon, poluanți organici persistenți, metale grele, materii în particule fine și în suspensie) fără a aduce atingere Directivei 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1997 de apropiere legislativă a statelor membre cu privire la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu combustie internă care urmează să fie instalate pe mașinile fără destinație rutieră (2);

                           (l)

                           emisii în apă (metale grele, substanțe cu efecte adverse asupra balanței de oxigen, poluanți organici persistenți);

                           (m)

                           emisii în sol (în special scurgeri și împrăștieri de substanțe periculoase în faza de utilizare a produsului și potențialul de solubilizare bazică la eliminarea ca deșeu).

         Partea 2. Cerințe privind furnizarea de informații
   Măsurile de punere în aplicare pot obliga producătorul la furnizarea de informații care pot influența modul de manipulare, folosire sau reciclare a PCE-ului de alte părți înafara producătorului. Aceste informații cuprind, după caz:

               —

               informații de la proiectant privind procesul de fabricare;

               —

               informații pentru consumatori despre performanța și caracteristicile de mediu semnificative ale produsului, însoțind produsul atunci când este introdus pe piață, pentru a permite consumatorilor să compare aceste caracteristici ale produselor;

               —

               informații pentru consumatori privind instalarea, utilizarea și întreținerea produsului pentru a reduce la minim impactul său asupra mediului și a asigura o durată optimă de viață, precum și despre cum să returneze produsul la sfârșitul-vieții și, după caz, informații despre perioada de disponibilitate a pieselor de schimb și posibilitățile de actualizare a produselor;

               —

               informații destinate instalațiilor de tratare privind dezasamblarea, reciclarea sau eliminarea la sfârșitul vieții.

         Ori de câte ori este posibil, informațiile trebuie prezentate chiar pe produs.
   Aceste informații țin seama de obligațiile aplicabile în temeiul altor legislații comunitare, precum Directiva 2002/96/CE.
   Partea 3. Cerințe pentru producător

               1.

               La abordarea caracteristicilor de mediu identificate în măsura de punere în aplicare ca putând fi influențate în mod substanțial de proiectarea produsului, producătorilor de PCE li se cere să efectueze o evaluare a modelului de PCE pe durata ciclului său de viață, pe baza unor ipoteze realiste despre condițiile și scopurile normale de utilizare. Pot fi examinate și alte caracteristici de mediu pe bază de voluntariat.
               Pe baza acestei evaluări, producătorii stabilesc profilul ecologic al PCE-ului. Acesta se bazează pe caracteristicile de mediu relevante ale produsului și pe intrările/ieșirile de-a lungul ciclului de viață exprimate în cantități fizice comensurabile.

               2.

               Producătorii folosesc această procedură pentru a evalua soluții alternative de proiectare și performanța de mediu realizată prin raportare la criterii de referință.
               Criteriile de referință se identifică de către Comisie în dispoziția de aplicare pe baza informațiilor culese în perioada elaborării dispoziției.
               Alegerea unei anumite soluții de proiectare reprezintă un echilibru rezonabil între diferitele caracteristici de mediu și între caracteristicile de mediu și alte considerente relevante, cum sunt sănătatea și siguranța, cerințele tehnice în materie de funcționalitate, calitate și performanță și aspectele economice, inclusiv costurile de fabricație și valoarea de piață, respectând în același timp întreaga legislație aplicabilă.

      (1)  JO 196, 16.8.1967, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/73/CE a Comisiei (JO L 152, 30.4.2004, p. 1).

      (2)  JO L 59, 27.2.1998, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Direcitva 2004/26/CE (JO L 146, 30.4.2004, p. 1).
   ANEXA II
   Metoda de stabilire a cerințelor specifice în materie de proiectare ecologică
   (menționată la articolul 15)
   Cerințele specifice în materie de proiectare ecologică urmăresc să îmbunătățească o anumită caracteristică de mediu a produsului. Ele pot lua forma unor cerințe de consum redus al unei resurse, cum ar fi o limită de folosire a unei resurse în diferite stadii ale ciclului de viața al unui PCE, după caz (cum ar fi o limită pentru consumul de apă în faza de folosire sau a cantităților dintr-un material dat incorporat în produs sau o cerință privind cantitățile minime de material reciclat).
   La elaborarea măsurilor de punere în aplicare de stabilire a cerințelor generice de proiectare ecologică în temeiul articolului 15, Comisia identifică, în funcție de PCE-ul reglementat de măsura de punere în aplicare, parametrii de proiectare ecologică relevanți dintre cei menționați în partea 1 și fixează nivelurile acestor cerințe în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2), după cum urmează:

               1.

               O analiză tehnică, de mediu și economică selectează un număr de modele reprezentative ale PCE-ului în cauză aflate pe piață și identifică opțiunile tehnice de ameliorare a performanței de mediu a produsului, fără să piardă din vedere viabilitatea economică a opțiunilor și evitând orice pierdere semnificativă de performanță sau de utilitate pentru consumatori.
               Analiza tehnică, de mediu și economică identifică, de asemenea, pentru caracteristicile de mediu luate în discuție, produsele și tehnologiile cu cele mai bune performanțe, disponibile pe piață.
               Performanțele produselor disponibile pe piețele internaționale și criteriile de referință fixate în legislațiile altor țări trebuie luate în considerare pe parcursul analizei, precum și la fixarea cerințelor.
               Pe baza acestei analize și luând în considerare fezabilitatea economică și tehnică, precum și potențialul de ameliorare, se iau măsuri concrete în vederea reducerii la minim a impactului produsului asupra mediului.
               În ceea ce privește consumul de energie în faza de folosire, nivelul randamentului energetic sau al consumului se fixează urmărind costul minim pe ciclu de viață la utilizatorul final pentru modelele de PCE reprezentative, ținând seama de consecințele asupra altor caracteristici de mediu. Metoda analizei de cost pe ciclu de viață folosește o rată reală de actualizare, obținută pe baza datelor furnizate de Banca Centrală Europeană și o durată de viață realistă pentru PCE; se bazează pe suma variațiilor prețului de cumpărare (rezultat din variațiile costurilor industriale) și ale cheltuielilor de exploatare, rezultate din niveluri diferite ale opțiunilor de ameliorare tehnică, actualizate pe ciclul de viață al modelelor reprezentative de PCE vizate. Cheltuielile de exploatare acoperă în primul rând consumul de energie și cheltuielile suplimentare cu alte resurse (cum sunt apa sau detergentul).
               Se efectuează o analiză de senzitivitate care să includă factorii relevanți (cum sunt prețul energiei sau al altei resurse, costul materiei prime sau costurile de producție, taxa de scont) și, după caz, costurile de mediu externe, inclusiv cele legate de evitarea emisiilor de gaze cu efect de seră, pentru a verifica dacă există schimbări semnificative și dacă sunt fiabile concluziile generale. Cerința se adaptează în consecință.
               O metodologie similară poate fi aplicată și altor resurse, cum ar fi apa.

               2.

               Pentru elaborarea analizelor tehnice, de mediu și economice se pot folosi informații disponibile în cadrul altor activități comunitare.
               Pot fi, de asemenea, folosite informații disponibile din programele existente aplicate în alte părți ale lumii pentru a fixa cerințe specifice în materie de proiectare ecologică a PCE-urilor comercializate cu parteneri economici ai UE.

               3.

               Data intrării în vigoare a cerinței ține seama de ciclul de reproiectare a produsului.

         ANEXA III
   Marcajul CE
   [menționat la articolul 5 alineatul (2)]

   Marcajul CE trebuie să aibă înălțimea de cel puțin 5 mm. Dacă marcajul se micșorează sau se mărește, trebuie respectate proporțiile existente în desenul gradat de mai sus.
   Marcajul CE trebuie aplicat pe PCE. În cazul în care nu este posibil, trebuie aplicat pe ambalaj și pe documentele de însoțire.
   ANEXA IV
   Controlul intern al proiectării
   (menționat la articolul 8)

               1.

               Prezenta anexă descrie procedura prin care producătorul sau reprezentantul său autorizat care îndeplinesc obligațiile stabilite la punctul 2 din prezenta anexă se asigură și declară că PCE-ul îndeplinește cerințele relevante din măsura de punere în aplicare corespunzătoare. Declarația de conformitate poate reglementa unul sau mai multe produse și trebuie păstrată de producător.

               2.

               Producătorul întocmește un dosar cu documentație tehnică, făcând posibilă o evaluare a conformității PCE-ului cu cerințele din măsura de punere în aplicare corespunzătoare.
               Documentația menționează în special:

                           (a)

                           o descriere generală a PCE-ului și a utilizării prevăzute a acestuia;

                           (b)

                           rezultatele studiilor de evaluare de mediu relevante efectuate de producător și/sau trimiterile la literatura de specialitate sau studiile de caz privind evaluarea de mediu folosite de producător pentru evaluarea, documentarea și alegerea soluțiilor de proiectare a produsului;

                           (c)

                           profilul ecologic, dacă este cerut de măsura de punere în aplicare;

                           (d)

                           elemente ale specificației de proiectare a produsului referitoare la aspecte legate de proiectarea ecologică a produsului;

                           (e)

                           o listă a standardelor adecvate menționate la articolul 10, aplicate integral sau parțial, precum și o descriere a soluțiilor adoptate în vederea îndeplinirii cerințelor din măsura de punere în aplicare relevantă, atunci când standardele menționate la articolul 10 nu au fost aplicate sau atunci când aceste standarde nu reglementează în întregime cerințele din măsura de punere în aplicare corespunzătoare;

                           (f)

                           un exemplar din informațiile privind aspectele de proiectare ecologică a produsului furnizate în conformitate cu cerințele specificate la anexa I partea 2;

                           (g)

                           rezultatele măsurătorilor efectuate în sensul cerințelor de proiectare ecologică, inclusiv detalii referitoare la conformitatea acestor măsurători în raport cu cerințele de proiectare ecologică stabilite prin măsura de punere în aplicare relevantă.

               3.

               Producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că produsul este fabricat în conformitate cu specificațiile de proiectare menționate la punctul 2 și cu cerințele din măsura de punere în aplicare corespunzătoare

         ANEXA V
   Sistemul de management pentru evaluarea conformității
   (menționat la articolul 8)

               1.

               Prezenta anexă descrie procedura prin care producătorul care îndeplinește obligațiile de la punctul 2 al prezentei anexe se asigură și declară că PCE-ul îndeplinește cerințele măsurii de punere în aplicare corespunzătoare. Declarația de conformitate poate reglementa unul sau mai multe produse și trebuie păstrată de producător.

               2.

               Se poate folosi un sistem de management pentru evaluarea conformității unui PCE cu condiția ca producătorul să aplice elementele legate mediu specificate la punctul 3 din prezenta anexă.

               3.

               Elemente legate de mediu ale sistemului de management
               Acest punct specifică elementele unui sistem de management și procedurile prin care producătorul poate demonstra că PCE-ul se conformează cerințelor cuprinse în măsura de punere în aplicare corespunzătoare

               3.1.

               Politica privind performanța de mediu a produsului
               Producătorul trebuie să poată demonstra conformitatea cu cerințele cuprinse în măsura de punere în aplicare corespunzătoare. Producătorul trebuie, de asemenea, să poată asigura un cadru de stabilire și revizuire a obiectivelor și indicatorilor de performanță de mediu în vederea îmbunătățirii performanței generale de mediu a produsului.
               Toate măsurile adoptate de producător pentru ameliorarea performanței generale de mediu și stabilirea profilului ecologic al unui PCE, dacă acest lucru este cerut prin măsura de punere în aplicare corespunzătoare, prin proiectare și fabricare, trebuie să fie documentate în mod sistematic și ordonat, sub forma unor proceduri și instrucțiuni scrise.
               Aceste proceduri și instrucțiuni trebuie să conțină, în special, o descriere adecvată a:

                           —

                           listei de documente care trebuie pregătite pentru a demonstra conformitatea PCE-ului și – dacă este relevant – care trebuie prezentate;

                           —

                           obiectivelor și indicatorilor de performanță de mediu ale produsului și structurii organizaționale, responsabilităților și alocării resurselor în ceea ce privește punerea în aplicare și întreținerea acestora;

                           —

                           verificările și încercările care urmează să fie efectuate după fabricare pentru a verifica performanța produsului în raport cu indicatorii de performanță de mediu;

                           —

                           procedurile de control a documentației cerute și asigurarea actualizării acesteia;

                           —

                           metoda de verificare a punerii în aplicare și eficienței elementelor legate de mediu ale sistemului de management.

               3.2.

               Planificarea
               Producătorul stabilește și menține:

                           (a)

                           procedurile de stabilire a profilului ecologic al produsului;

                           (b)

                           obiective și indicatori ai performanței de mediu a produsului, care iau în considerare opțiunile tehnice, ținând seama de cerințele tehnice și economice;

                           (c)

                           un program de realizare a acestor obiective.

               3.3.

               Punere în aplicare și documentație

               3.3.1.

               Documentația sistemului de management trebuie să cuprindă următoarele, în special:

                           (a)

                           responsabilitățile și competențele se definesc și se documentează cu scopul de a asigura o performanță de mediu eficientă a produsului și de a raporta modul de funcționare în scopul revizuirii și îmbunătățirii;

                           (b)

                           se stabilește o documentație care să indice tehnicile de control al proiectării și de verificare folosite și procesele și măsurătorile sistematice folosite la proiectarea produsului;

                           (c)

                           producătorul stabilește și gestionează informațiile care descriu elementele de mediu esențiale ale sistemului de management și procedurile de control al întregii documentații solicitate.

               3.3.2.

               Documentația privind PCE-ul cuprinde, în special:

                           (a)

                           o descriere generală a PCE-ului și a utilizării prevăzute a acestuia;

                           (b)

                           rezultatele studiilor de evaluare de mediu relevante efectuate de producător și/sau trimiterile la literatura de specialitate sau studiile de caz privind evaluarea de mediu folosite de producător pentru evaluarea, documentarea și alegerea soluțiilor de proiectare a produsului;

                           (c)

                           profilul ecologic, dacă este cerut de măsura de punere în aplicare;

                           (d)

                           documente care prezintă rezultatele măsurătorilor efectuate în sensul cerințelor de proiectare ecologică, inclusiv detalii referitoare la conformitatea acestor măsurători în raport cu cerințele de proiectare ecologică stabilite prin măsura de punere în aplicare relevantă.

                           (e)

                           producătorul stabilește specificațiile, indicând, în special standardele aplicate; atunci când standardele menționate la articolul 10 nu sunt aplicate sau atunci când aceste standarde nu reglementează în întregime cerințele din măsura de punere în aplicare relevantă, mijloacele folosite pentru asigurarea conformității;

                           (f)

                           un exemplar din informațiile referitoare la aspectele de proiectare ecologică a produsului furnizate în conformitate cu cerințele specificate la anexa I partea 2.

               3.4.

               Verificare și acțiune de corecție

                           (a)

                           producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că PCE-ul este fabricat în conformitate cu specificația sa de proiectare și cu cerințele cuprinse în măsura de punere în aplicare corespunzătoare acestuia;

                           (b)

                           producătorul stabilește și gestionează procedurile de investigare și răspuns la neconformitate și pune în aplicare schimbările în procedurile documentate rezultate din acțiunea de corecție;

                           (c)

                           producătorul efectuează, cel puțin la fiecare trei ani, un audit intern complet al sistemului de management cu privire la elementele legate de mediu ale acestuia.

         ANEXA VI
   Declarația de conformitate
   [menționată la articolul 5 alineatul (3)]
   Declarația de conformitate CE trebuie să conțină următoarele elemente:

               1.

               numele și adresa producătorului sau a reprezentantului său autorizat;

               2.

               o descriere a modelului suficientă pentru o identificare neambiguă;

               3.

               după caz, trimiterile la standardele armonizate aplicate;

               4.

               după caz, alte standarde și specificații tehnice folosite;

               5.

               după caz, trimiterea la alte dispoziții legislative comunitare aplicabile privind aplicarea marcajului CE;

               6.

               identificarea și semnătura persoanei împuternicite să angajeze răspunderea producătorului sau a reprezentantului său autorizat.

         ANEXA VII

      Conținutul dispozițiilor de aplicare

   [menționat la articolul 15 alineatul (8)]
   Dispoziția de aplicare menționează, în special:

               1.

               definiția exactă a tipului (tipurilor) de PCE(uri) reglementat(e);

               2.

               cerința (cerințele) de proiectare ecologică pentru PCE-ul (-urile) reglementat(e), data (datele) de aplicare, dispozițiile și perioadele tranzitorii sau eșalonate pe etape;

                           —

                           în cazul cerinței (cerințelor) generice de proiectare ecologică, fazele și aspectele relevante selectate dintre cele menționate la anexa I punctele 1.1 și 1.2, însoțite de exemple de parametri selectați dintre cei menționați la anexa I punctul 1.3 ca orientare la evaluarea îmbunătățirilor privind caracteristicile de mediu identificate;

                           —

                           în cazul cerinței (cerințelor) specifice de proiectare ecologică, nivelul acesteia (acestora);

               3.

               parametrii de proiectare tehnologică menționați la anexa I partea 1 pentru care nu este necesară nici o cerință de proiectare ecologică;

               4.

               cerințele referitoare la instalarea PCE-ului în cazul în care aceasta are relevanță directă pentru performanța de mediu vizată;

               5.

               standardele de măsurare și/sau metodele de măsurare ce urmează să fie folosite; atunci când sunt disponibile, se vor folosi standarde armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene;

               6.

               detaliile evaluării de conformitate în temeiul Deciziei 93/465/CEE:

                           —

                           în cazul în care modulul (modulele) de aplicat este (sunt) diferite de modulul A: factorii care au condus la alegerea respectivei proceduri;

                           —

                           dacă este relevant, criteriile de aprobare și/sau certificare a terților,

                     în cazul în care alte cerințe CE pentru același PCE stabilesc module diferite, modulul definit în măsura de punere în aplicare predomină în cazul cerinței vizate;

               7.

               cerințe referitoare la informațiile care trebuie furnizate de producători, în special privind elementele documentației tehnice care sunt necesare pentru a facilita verificarea conformității PCE-ului cu măsura de punere în aplicare;

               8.

               durata perioadei de tranziție în care statele membre trebuie să permită introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a PCE-urilor conforme cu reglementările în vigoare pe teritoriul lor la data adoptării măsurii de punere în aplicare;

               9.

               data evaluării și a posibilei revizuiri a măsurii de punere în aplicare, ținând seama de viteza progresului tehnologic.

         ANEXA VIII
   În plus față de cerințele legale fundamentale conform cărora inițiativele de autoreglementare trebuie să fie conforme cu toate dispozițiile tratatului (în special regulile pieței interne și cele concurențiale), precum și angajamentele internaționale ale Comisiei, inclusiv normele de comerț multilateral, poate fi folosită următoarea listă neexhaustivă de criterii orientative pentru a evalua admisibilitatea inițiativelor de autoreglementare ca o alternativă la o măsura de punere în aplicare în contextul prezentei directive:
   1.   Participarea liberă
   Inițiativele de autoreglementare sunt deschise participării operatorilor din țări terțe, atât în faza de pregătire, cât și în cea de punere în aplicare.
   2.   Valoarea adăugată
   Inițiativele de autoreglementare creează valoare adăugată (mai mare decât cea din starea curentă) în ceea ce privește performanța de mediu generală îmbunătățită a PCE-ului reglementat.
   3.   Reprezentativitate
   Sectorul de producție și asociațiile participante în cadrul unei inițiative de autoreglementare reprezintă marea majoritate a sectorului economic relevant, cu cât mai puține excepții posibil. Se veghează la respectarea regulilor concurențiale.
   4.   Obiectivele cuantificate și eșalonate
   Obiectivele definite de părțile interesate se fixează în termeni clari și lipsiți de ambiguitate, plecând de la o bază bine definită. Dacă inițiativa de autoreglementare acoperă un interval lung de timp, se includ obiective intermediare. Trebuie să existe posibilitatea de a monitoriza conformitatea cu obiectivele și normele (intermediare) într-un mod accesibil și credibil, folosind indicatori clari și fiabili. Informațiile de cercetare și datele inițiale de natură științifică și tehnică facilitează elaborarea acestor indicatori.
   5.   Implicarea societății civile
   În vederea asigurării transparenței, inițiativele de autoreglementare se dau publicității, inclusiv folosind internetul și alte mijloace electronice de diseminare a informației.
   Aceeași remarcă se aplică rapoartelor de monitorizare intermediare și finale. Părțile interesate, inclusiv statele membre, sectorul de producție, organizațiile non-guvernamentale de mediu și asociațiile de consumatori sunt invitate să ia poziție față de orice inițiativă de autoreglementare.
   6.   Monitorizare și raportare
   Inițiativele de autoreglementare conțin un sistem de monitorizare bine precizat, cu răspunderi clar identificate pentru sectorul de producție și inspectorii independenți. Serviciile Comisiei, în parteneriat cu părțile implicate în inițiativa de autoreglementare, sunt invitate să monitorizeze realizarea acestor obiective.
   Planul de monitorizare și raportare este detaliat, transparent și obiectiv. Rămâne în sarcina serviciilor Comisiei, asistată de comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1), să aprecieze dacă au fost sau nu realizate obiectivele acordului voluntar sau alte măsuri de autoreglementare.
   7.   Analiza cost-eficacitate a administrării inițiativelor de autoreglementare
   Costul administrării inițiativelor de autoreglementare, în special cu privire la monitorizare, nu conduce la o sarcină administrativă disproporționată în comparație cu obiectivele acestora și cu alte instrumente de politică disponibile.
   8.   Durabilitate
   Inițiativele de autoreglementare răspund obiectivelor politice ale prezentei directive, inclusiv abordarea integrată și sunt în linie cu dimensiunile economice și sociale ale dezvoltării durabile. Trebuie să fie integrată protecția intereselor consumatorilor (sănătate, calitatea vieții și interese economice).
   9.   Compatibilitatea măsurilor de stimulare
   Este improbabil ca inițiativele de autoreglementare să conducă la rezultatele așteptate dacă alți factori și măsuri de stimulare – presiunea pieței, impozitele și legislația internă – transmit semnale contradictorii participanților la acest demers. Coerența politicilor este esențială în acest sens și este luată în considerare la evaluarea eficienței unei inițiative.