title: Directiva 2013/42/UE a Consiliului din 22 iulie 2013 de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată în ceea ce privește un mecanism de reacție rapidă împotriva fraudelor în materie de TVA

text:
               26.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 201/1

         DIRECTIVA 2013/42/UE A CONSILIULUI
   din 22 iulie 2013
   de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată în ceea ce privește un mecanism de reacție rapidă împotriva fraudelor în materie de TVA
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 113,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
   hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
   întrucât:

               (1)

               Frauda fiscală în domeniul taxei pe valoarea adăugată (TVA) duce la pierderi bugetare considerabile și afectează condițiile de concurență și, prin urmare, funcționarea pieței interne. Recent, au apărut forme specifice de fraudă fiscală bruscă și masivă, în special prin utilizarea mijloacelor electronice, care facilitează comerțul ilegal rapid pe scară largă.

               (2)

               Directiva 2006/112/CE (3) autorizează statele membre să solicite o derogare de la dispozițiile sale pentru a preveni anumite forme de evaziune fiscală sau de fraudă.

               (3)

               Experiența recentă a demonstrat că procedura prevăzută la articolul 395 din Directiva 2006/112/CE nu poate oferi un răspuns suficient de rapid la cererile de măsuri urgente înaintate de statele membre.

               (4)

               Experiența a demonstrat de asemenea că desemnarea destinatarului drept persoana răspunzătoare de plata TVA (taxare inversă) este în anumite cazuri o măsură eficace pentru stoparea fraudei în materie de TVA în anumite sectoare.

               (5)

               În conformitate cu dispozițiile privind taxarea inversă prevăzute la articolele 199 și 199a din Directiva 2006/112/CE, statele membre nu dispun de flexibilitatea necesară pentru a răspunde rapid la situațiile de fraudă neprevăzută și masivă înregistrate la categoriile de bunuri și servicii care nu intră sub incidența articolelor respective. Prin urmare, se impune adoptarea unor măsuri specifice în vederea abordării acestor situații.

               (6)

               Având în vedere numeroasele cazuri de fraudă care s-au produs, o reacție rapidă și excepțională la cazurile noi de fraudă neprevăzută este garantată cel mai bine printr-o măsură specială bazată pe un mecanism de reacție rapidă („MRR”) care constă în opțiunea aplicării unei taxări inverse pe o perioadă scurtă, în urma notificării corespunzătoare de către statul membru în cauză. Pentru a se asigura că exercitarea opțiunii este proporțională cu problema, Comisia ar trebui, după ce intră în posesia informațiilor relevante, să aibă la dispoziție o perioadă scurtă pentru a evalua notificarea și a confirma dacă obiectează față de măsura specială MRR. Ar trebui să existe posibilitatea ca opiniile statelor membre să fie luate în considerare de către Comisie și, prin urmare, statele membre ar trebui să fie pe deplin informate în legătură cu notificarea și cu eventualele informații suplimentare furnizate pe parcursul procesului. În plus, Consiliul ar trebui să decidă ulterior cu privire la eventuala aplicare în continuare a taxării inverse prin intermediul unei decizii de punere în aplicare în temeiul articolului 395 din Directiva 2006/112/CE.

               (7)

               Statul membru care a notificat intenția de a aplica măsura specială MRR poate face acest lucru după ce Comisia anunță că nu are obiecții.

               (8)

               Pentru a asigura aplicarea în continuare a taxării inverse, în cel mai scurt timp și înainte de expirarea măsurii speciale MRR, procedurii prevăzute la articolul 395 din Directiva 2006/112/CE ar trebui să i se aplice un termen mai scurt.

               (9)

               Prelucrarea rapidă a notificărilor din partea statelor membre în cadrul MRR va fi facilitată dacă se utilizează un formular standardizat pentru respectivele notificări și pentru eventualele informații suplimentare furnizate Comisiei. Prin urmare, ar trebui să se confere Comisiei competențe de executare în ceea ce privește formularul standardizat menționat.

               (10)

               Întrucât un MRR nu poate reprezenta decât o soluție temporară, până la adoptarea unor soluții legislative pe termen mai lung, în vederea sporirii rezistenței sistemului TVA față de cazuri de fraudă în materie de TVA, MRR ar trebui să se aplice numai pe durată limitată.

               (11)

               Pentru a evalua eficacitatea MRR, Comisia ar trebui să elaboreze un raport de evaluare globală cu privire la impactul mecanismului în abordarea cazurilor de fraudă neprevăzută și masivă.

               (12)

               Deoarece obiectivul acțiunii avute în vedere, și anume combaterea fenomenelor de fraudă neprevăzută și masivă în materie de TVA, care adesea au o dimensiune internațională, nu poate fi realizat într-o măsură suficientă de statele membre, acestea nefiind în măsură să combată individual circuitele de fraudă legate de noi forme de comerț care implică mai multe țări în același timp, și, prin urmare, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, pentru a garanta un răspuns mai rapid și, ca atare, mai adecvat și mai eficace la aceste fenomene, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la același articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

               (13)

               Prin urmare, Directiva 2006/112/CE ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 2006/112/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 199b
               (1)   Un stat membru poate, în cazuri de urgență imperativă și în conformitate cu alineatele (2) și (3), să desemneze drept destinatar persoana obligată la plata TVA pentru anumite furnizări de bunuri și servicii, prin derogare de la articolul 193, ca măsură specială bazată pe mecanismul de reacție rapidă („MRR”) cu scopul de a combate frauda neprevăzută și masivă care ar putea duce la pierderi financiare considerabile și ireparabile.
               Măsura specială MRR face obiectul unor măsuri corespunzătoare de control de către statul membru cu privire la persoanele impozabile care furnizează bunurile sau serviciile cărora li se aplică măsura respectivă și este valabilă pe o durată maximă de nouă luni.
               (2)   Un stat membru care dorește să introducă o măsură specială MRR astfel cum este prevăzută la alineatul (1) trimite o notificare Comisiei utilizând formularul standardizat instituit în conformitate cu alineatul (4) și, în același timp, notifică celelalte state membre. Statul membru furnizează Comisiei informații care să indice sectorul în cauză, tipul și caracteristicile fraudei, existența motivelor de urgență imperativă, caracterul neprevăzut și masiv și consecințele acesteia în ceea ce privește pierderile financiare considerabile și ireparabile. În cazul în care consideră că nu dispune de toate informațiile necesare, Comisia contactează statul membru în cauză în termen de două săptămâni de la primirea notificării și precizează informațiile suplimentare care sunt necesare. Eventualele informații suplimentare furnizate de statul membru în cauză Comisiei, se transmit simultan celorlalte state membre. Dacă informațiile suplimentare furnizate nu sunt suficiente, Comisia informează în acest sens statul membru în cauză în termen de o săptămână.
               Statul membru care dorește să introducă o măsură specială MRR astfel cum este prevăzută la alineatul (1) adresează în același timp și o cerere Comisiei în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 395 alineatele (2) și (3).
               (3)   După obținerea tuturor informațiilor pe care le consideră necesare pentru evaluarea notificării menționate la alineatul (2) primul paragraf, Comisia notifică statele membre în legătură cu acest lucru. Dacă are obiecții față de măsura specială MRR, Comisia formulează un aviz negativ în termen de o lună de la notificare și informează statul membru în cauză și Comitetul pentru TVA în legătură cu aceasta. Dacă nu are obiecții, Comisia transmite o confirmare scrisă statului membru în cauză și Comitetului pentru TVA în același interval de timp. Statul membru poate adopta măsura specială MRR de la data primirii confirmării respective. La evaluarea notificării, Comisia ține seama de opiniile oricărui alt stat membru care i-au fost transmise în scris.
               (4)   Comisia adoptă un act de punere în aplicare prin care instituie un formular standardizat pentru transmiterea notificării privind măsura specială MRR menționată la alineatul (2) și a informațiilor menționate la alineatul (2) primul paragraf. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la alineatul (5).
               (5)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4), iar în acest sens, comitetul este cel instituit în temeiul articolului 58 din Regulamentul (UE) nr. 904/2010 al Consiliului din 7 octombrie 2010 (5).

               2.

               La articolul 395, se adaugă următorul alineat:
               „(5)   În cazuri de urgență imperativă, astfel cum se prevede la articolul 199b alineatul (1), procedura prevăzută la alineatele (2) și (3) se încheie în termen de șase luni de la primirea cererii de către Comisie.”.

         Articolul 2
   Înainte de 1 ianuarie 2018, Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare globală cu privire la impactul MRR prevăzut la articolul 1 punctul 1.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Aceasta se aplică până la 31 decembrie 2018.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  Avizul din 7 februarie 2013 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO C 11, 15.1.2013, p. 31.

      (3)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, 11.12.2006, p. 1).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 904/2010 al Consiliului din 7 octombrie 2010 privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată (JO L 268, 12.10.2010, p. 1).”


title: Directiva Consiliului din 23 decembrie 1991 de standardizare și raționalizare a rapoartelor privind aplicarea anumitor directive referitoare la mediu

text:
               05/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               181

         31991L0692

               L 377/48

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 23 decembrie 1991
   de standardizare și raționalizare a rapoartelor privind aplicarea anumitor directive referitoare la mediu
   (91/692/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 130s al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetul Economic și Social (3),
   întrucât anumite directive comunitare privind mediul prevăd întocmirea de către statele membre a unui raport cu privire la punerea în aplicare a acestor directive; întrucât aceste rapoarte fac obiectul unui raport de sinteză elaborat de către Comisie; întrucât alte directive privind mediul nu prevăd întocmirea unor astfel de rapoarte;
   întrucât dispozițiile existente privind întocmirea de rapoarte prezintă un caracter disparat atât în ceea ce privește periodicitatea, cât și conținutul lor;
   întrucât este important să se introducă această obligație în același timp pentru statele membre și pentru Comisie pentru a permite o evaluare a gradului de aplicare a acestor directive pe întregul teritoriu al Comunității, precum și pentru a oferi opiniei publice instrumentul de informare aferent acestei materii;
   întrucât este, prin urmare, necesar să se armonizeze dispozițiile existente astfel încât acestea să devină mai complete și mai coerente pe o bază sectorială;
   întrucât apare ca fiind adecvat ca periodicitatea cu care statele membre întocmesc aceste rapoarte și le transmit Comisiei să fie de trei ani, cu un interval de un an pentru fiecare sector în cauză; întrucât rapoartele vor fi redactate pe baza unui chestionar stabilit de Comisie, asistată de un comitet, și transmis statelor membre cu șase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport; întrucât Comisia va publica un raport de sinteză pe sector în cele nouă luni care urmează comunicării de către statele membre a respectivului lor raport;
   întrucât, în ceea ce privește, în special, punerea în aplicare a Directivei 76/160/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1975 privind calitatea apei de îmbăiere (4), modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1985, raportul aferent ar trebui să apară anual și suficient de devreme pentru a informa publicul asupra calității apei de îmbăiere pentru perioada cea mai recentă;
   întrucât măsurile necesare care trebuie adoptate de către statele membre nu implică adoptarea de acte cu putere de lege sau de norme administrative în cazul în care elaborarea de rapoarte asupra punerii în aplicare a directivelor comunitare nu impune în prezent adoptarea unor astfel de dispoziții la nivelul statelor membre,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă vizează raționalizarea și îmbunătățirea pe o bază sectorială a dispozițiilor privind transmiterea de informații și publicarea rapoartelor privind anumite directive comunitare din domeniul protecției mediului, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 155 prima liniuță din Tratatul CEE.
   Articolul 2
   (1)   Textul dispozițiilor menționate în anexa I se înlocuiește cu următorul text:

      „La fiecare trei ani, statele membre comunică Comisiei informații privind punerea în aplicare a prezentei directive în cadrul unui raport sectorial care acoperă deopotrivă celelalte directive comunitare pertinente. Acest raport se întocmește pe baza unui chestionar sau a unei scheme elaborate de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE (5). Chestionarul sau schema se trimite statelor membre cu șase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport. Raportul este transmis Comisiei în termen de nouă luni de la încheierea perioadei de trei ani la care se referă.
      Primul raport se referă la perioada 1993 - 1995.
      Comisia publică un raport comunitar cu privire la punerea în aplicare a directivei în termen de nouă luni de la primirea rapoartelor de la statele membre.

   (2)   Textul prevăzut la alineatul (1) se introduce în directivele menționate în anexa II în conformitate cu indicațiile cuprinse de aceasta.
   Articolul 3
   Articolul 13 din Directiva 76/160/CEE se înlocuiește cu următorul text.

      „Articolul 13
      În fiecare an, începând cu 31 decembrie 1993, statele membre transmit Comisiei un raport privind aplicarea prezentei directive pentru anul în curs. Acest raport se întocmește pe baza unui chestionar sau a unei scheme elaborate de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE (6). Chestionarul sau schema se trimit statelor membre cu șase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport. Raportul este transmis Comisiei înainte de sfârșitul anului respectiv.
      Comisia publică un raport comunitar privind aplicarea directivei în termen de patru luni de la primirea rapoartelor de la statele membre.

   Articolul 4
   (1)   Textul dispozițiilor menționate în anexa III se înlocuiește cu următorul text:

      „La fiecare trei ani, Comisiei îi sunt comunicate de statele membre informații privind punerea în aplicare a prezentei directive în cadrul unui raport sectorial care trebuie să acopere deopotrivă celelalte directive comunitare pertinente. Acest raport se întocmește pe baza unui chestionar sau a unei scheme elaborate de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE (7). Chestionarul sau schema se trimit statelor membre cu șase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport. Raportul este transmis Comisiei în termen de 9 luni de la încheierea perioadei de trei ani la care se referă.
      Primul raport cuprinde perioada 1994 - 1996.
      Comisia publică un raport comunitar privind aplicarea directivei în termen de nouă luni de la primirea rapoartelor de la statele membre.

   (2)   Textul prevăzut la alineatul (1) se introduce în directivele menționate în anexa IV, în conformitate cu indicațiile cuprinse în aceasta.
   (3)   Textul următor se introduce în directivele menționate în anexa V, în conformitate cu indicațiile cuprinse în aceasta:

      „Comisia transmite în fiecare an statelor membre informațiile pe care le-a primit în aplicarea prezentului articol”.

   Articolul 5
   Textul dispozițiilor menționate în anexa VI se înlocuiește cu următorul text:

      „La fiecare trei ani, statele membre comunică Comisiei informații privind aplicarea prezentei directive, în cadrul unui raport sectorial care trebuie să acopere deopotrivă celelalte directive comunitare pertinente. Acest raport trebuie întocmit pe baza unui chestionar sau a unei scheme elaborate de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6 din Directiva 91/692/CEE (8). Chestionarul sau schema se trimite statelor membre cu șase luni înainte de începutul perioadei cuprinse în raport. Raportul este transmis Comisiei în termen de nouă luni de la încheierea perioadei de trei ani la care se referă.
      Primul raport cuprinde perioada 1995 - 1997.
      Comisia publică un raport comunitar privind aplicarea directivei în termen de nouă luni de la primirea rapoartelor de la statele membre.

   Articolul 6
   Comisia este sprijinită de un comitet format din reprezentanții statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din Tratatul CEE pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul Comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
   Comisia adoptă măsuri care se aplică imediat. Cu toate acestea, în cazul în care nu sunt conforme cu avizul Comitetului, aceste măsuri sunt de îndată comunicate Consiliului de către Comisie. În acest caz:

               —

               Comisia poate amâna aplicarea măsurilor pe care le adoptă pentru o perioadă de cel mult o lună, începând cu data acestei comunicări;

               —

               Consiliul, hotărând cu majoritatea calificată, poate lua o decizie diferită în termenul prevăzut la prima liniuță.

         Articolul 7
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se conforma dispozițiilor:

               —

               articolelor 2 și 3, începând cu 1 ianuarie 1993 cel târziu;

               —

               articolului 4, începând cu 1 ianuarie 1994 cel târziu;

               —

               articolului 5, începând cu 1 ianuarie 1995 cel târziu.

         Acestea informează de îndată Comisia în acest sens.
   (2)   Dispozițiile diferitelor directive modificate de dispoziții noi, aflate în vigoare, rămân astfel până la datele menționate la alineatul (1) primul paragraf.
   (3)   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 8
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 decembrie 1991.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. VAN ROOY

      (1)  JO C 214, 29.8.1990, p. 6.

      (2)  JO C 19, 28.1.1991, p. 587.

      (3)  JO C 60, 8.3.1991, p. 15.

      (4)  JO L 31, 5.2.1976, p. 1.

      (5)  JO L 377, 31.12.1991, p. 48.”

      (6)  JO L 377, 31.12.1991, p. 48.”

      (7)  JO L 377, 31.12.1991, p. 48.”

      (8)  JO L 377, 31.12.1991, p. 48.”
   ANEXA I
   Dispoziții modificate în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din prezenta directivă

               (a)

               Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 76/464/CEE a Consiliului din 4 mai 1976 privind poluarea cauzată de anumite substanțe periculoase evacuate în mediul acvatic al Comunității (1).

               (b)

               Articolul 14 din Directiva 78/176/CEE a Consiliului din 20 februarie 1978 privind deșeurile din industria dioxidului de titan (2), modificată de Directiva 83/29/CEE (3).

               (c)

               Articolul 16 din Directiva 78/659/CEE a Consiliului din 18 iulie 1978 privind calitatea apelor dulci care trebuie să fie protejată sau îmbunătățită pentru a se întreține viața piscicolă (4), modificată cel mai recent de Actul de aderare din 1985.

               (d)

               Articolul 8 din Directiva 79/869/CEE a Consiliului din 9 octombrie 1979 privind metodele de măsurare și frecvența prelevării de probe și a analizării apei de suprafață destinate preparării apei potabile în statele membre (5), modificată cel mai recent de Directiva 81/855/CEE (6).

               (e)

               Articolul 14 din Directiva 79/923/CEE a Consiliului din 30 octombrie 1979 privind normele de calitate pentru apele conchilicole (7).

               (f)

               Articolul 16 alineatul (1) din Directiva 80/68/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1979 privind protecția apelor subterane împotriva poluării cauzate de anumite substanțe periculoase (8).

               (g)

               Articolul 5 alineatele (1) și (2) primul paragraf din Directiva 82/176/CEE a Consiliului din 22 martie 1982 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de mercur din sectorul electrolizei cloralcanilor (9).

               (h)

               Articolul 5 alineatele (1) și (2) din Directiva 83/513/CEE a Consiliului din 26 septembrie 1983 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de cadmiu (10).

               (i)

               Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 84/156/CEE a Consiliului din 8 martie 1984 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de mercur din alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor (11).

               (j)

               Articolul 5 alineatele (1) și (2) din Directiva 84/491/CEE a Consiliului din 9 octombrie 1982 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de hexaclorciclohexan (12).

               (k)

               Articolul 6 alineatele (1) și (2) din Directiva 86/280/CEE a Consiliului din 12 iunie 1986 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările anumitor substanțe periculoase incluse în lista I din anexa la Directiva 76/464/CEE (13), modificată cel mai recent de Directiva 90/415/CEE (14).

      (1)  JO L 129, 18.5.1976, p. 23.

      (2)  JO L 54, 25.2.1978, p. 19.

      (3)  JO L 32, 3.2.1983, p. 28.

      (4)  JO L 222, 14.8.1978, p. 1.

      (5)  JO L 271, 29.10.1979, p. 44.

      (6)  JO L 319, 7.11.1981, p. 16.

      (7)  JO L 281, 10.11.1979, p. 47.

      (8)  JO L 20, 26.1.1980, p. 43.

      (9)  JO L 81, 27.3.1982, p. 29.

      (10)  JO L 291, 24.10.1983, p. 2.

      (11)  JO L 74, 17.3.1984, p. 49.

      (12)  JO L 274, 17.10.1984, p. 11.

      (13)  JO L 181, 4.7.1986, p. 16.

      (14)  JO L 219, 14.8.1990, p. 49.
   ANEXA II
   Directive completate în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din prezenta directivă

               (a)

               Directiva 75/440/CEE a Consiliului din 16 iunie 1975 privind cerințele calitative pentru apa de suprafață destinată preparării apei potabile în statele membre (1), modificată cel mai recent de Directiva 79/869/CEE (2).
               Textul prevăzut la articolul 2 alineatul (1) din prezenta directivă se introduce ca articolul 9a.

               (b)

               Directiva 80/778/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind calitatea apei destinate consumului uman (3), modificată cel mai recent de Directiva 81/858/CEE (4).
               Textul prevăzut la articolul 2 alineatul (1) din prezenta directivă se introduce ca articolul 17a.

      (1)  JO L 194, 25.7.1975, p. 26.

      (2)  JO L 271, 29.10.1979, p. 44.

      (3)  JO L 229, 30.8.1980, p. 11.

      (4)  JO L 319, 7.11.1981, p. 19.
   ANEXA III
   Directive modificate în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din prezenta directivă

               (a)

               Articolul 8 din Directiva 80/779/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind valorile limită de calitate a aerului și valorile orientative pentru dioxidul de sulf și pulberile în suspensie din atmosferă (1), modificată cel mai recent de Directiva 89/427/CEE (2).

               (b)

               Articolul 18 din Directiva 82/501/CEE a Consiliului din 24 iunie 1982 privind riscurile de accidente majore ale anumitor activități industriale (3), modificată cel mai recent de Directiva 88/610/CEE (4).

               (c)

               Articolul 6 din Directiva 82/884/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1982 privind valoarea limită pentru plumbul conținut în atmosferă (5).

               (d)

               Articolul 8 din Directiva 85/203/CEE a Consiliului din 7 martie 1985 privind normele de calitate a aerului în privința dioxidului de azot (6), modificată de Directiva 85/580/CEE (7).

               (e)

               Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 87/217/CEE a Consiliului din 19 martie 1987 privind prevenirea și reducerea poluării mediului cu azbest (8).

      (1)  JO L 229, 30.8.1980, p. 30.

      (2)  JO L 201, 14.7.1989, p. 53.

      (3)  JO L 230, 5.8.1982, p. 1.

      (4)  JO L 336, 7.12.1988, p. 14.

      (5)  JO L 378, 31.12.1982, p. 15.

      (6)  JO L 87, 27.3.1985, p. 1.

      (7)  JO L 372, 31.12.1985, p. 36.

      (8)  JO L 85, 28.3.1987, p. 40.
   ANEXA IV
   Directive modificate în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din prezenta directivă

               (a)

               Directiva 75/716/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind conținutul în sulf al anumitor combustibili lichizi (1), modificată cel mai recent de Directiva 87/219/CEE (2).
               Textul prevăzut la articolul 4 alineatul (2) din prezenta directivă se introduce ca articolul 7a.

               (b)

               Directiva 84/360/CEE a Consiliului din 28 iunie 1984 privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale (3).
               Textul prevăzut la articolul 4 alineatul (2) din prezenta directivă se introduce ca articolul 15a.

      (1)  JO L 307, 27.11.1975, p. 22.

      (2)  JO L 91, 3.4.1987, p. 19.

      (3)  JO L 188, 16.7.1984, p. 20.
   ANEXA V
   Directive modificate în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din prezenta directivă

               (a)

               Directiva 80/779/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind valorile limită de calitate a aerului și valorile orientative pentru dioxidul de sulf și pulberile în suspensie din atmosferă, modificată de Directiva 89/427/CEE.
               Textul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din prezenta directivă se introduce ca articolul 7 alineatul (4).

               (b)

               Directiva 82/884/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1982 privind valoarea limită pentru plumbul conținut în atmosferă.
               Textul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din prezenta directivă se introduce ca articolul 5 alineatul (4).

               (c)

               Directiva 85/203/CEE a Consiliului din 7 martie 1985 privind normele de calitate a aerului în privința dioxidului de azot, modificată de Directiva 85/580/CEE.
               Textul prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din prezenta directivă se introduce ca articolul 7 alineatul (4).

         ANEXA VI
   Directive modificate în conformitate cu articolul 5 din prezenta directivă

               (a)

               Articolul 18 din Directiva 75/439/CEE a Consiliului din 6 iunie 1975 privind eliminarea uleiurilor reziduale (1), modificată de Directiva 87/101/CEE (2).

               (b)

               Articolul 16 din Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (3), modificată de Directiva 91/156/CEE (4).

               (c)

               Articolul 10 din Directiva 76/403/CEE a Consiliului din 6 aprilie 1976 privind eliminarea bifenililor policlorurați și trifenililor policlorurați (5).

               (d)

               Articolul 16 din Directiva 78/319/CEE a Consiliului din 20 martie 1978 privind deșeurile toxice și periculoase (6), modificată cel mai recent de Actul de aderare din 1985.

               (e)

               Articolul 13 alineatul (1) din Directiva 84/631/CEE a Consiliului din 6 decembrie 1984 privind supravegherea și controlul transporturilor transfrontaliere de deșeuri periculoase în cadrul Comunității (7), modificată cel mai recent de Directiva 87/112/CEE (8).

               (f)

               Articolul 6 din Directiva 85/339/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind ambalajele pentru lichide destinate consumului uman (9).

               (g)

               Articolul 17 din Directiva 86/278/CEE a Consiliului din 12 iunie 1986 privind protecția mediului, în special a solului, atunci când se utilizează nămoluri de epurare în agricultură (10).

      (1)  JO L 194, 25.7.1975, p. 23.

      (2)  JO L 42, 12.2.1987, p. 43.

      (3)  JO L 194, 25.7.1975, p. 39.

      (4)  JO L 78, 26.3.1991, p. 32.

      (5)  JO L 108, 26.4.1976, p. 41.

      (6)  JO L 84, 31.3.1978, p. 43.

      (7)  JO L 236, 13.12.1984, p. 31.

      (8)  JO L 48, 17.2.1987, p. 31.

      (9)  JO L 176, 6.7.1985, p. 18.

      (10)  JO L 181, 4.7.1986, p. 6.


title: Directiva Consiliului din 24 ianuarie 1983 de modificare a Directivei 78/176/CEE privind deșeurile din industria dioxidului de titan

text:
Anunţ juridic important

|

31983L0029

Official Journal L 032 , 03/02/1983 P. 0028 - 0028 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0120  Spanish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0083  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0120  Portuguese special edition Chapter 15 Volume 4 P. 0083  Ediţie specială în limba cehă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba estonă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba letonă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba malteză Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba polonă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 15 Volume 01 P. 207  - 207

		19830124Directiva Consiliuluidin 24 ianuarie 1983de modificare a Directivei 78/176/CEE privind deșeurile din industria dioxidului de titan(83/29/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 100 și 235,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Adunării [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],întrucât au apărut dificultăți în ceea ce privește termenul prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din Directiva 78/176/CEE [3] pentru prezentarea, de către Comisie, de propuneri adecvate pentru armonizarea programelor de reducere progresivă a poluării; întrucât este, prin urmare, necesar să se prelungească termenul în cauză,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1La articolul 9 alineatul (3) din Directiva 78/176/CEE, teza "pentru a-i permite acesteia să prezinte Consiliului, în termen de șase luni de la primirea tuturor programelor naționale" se înlocuiește cu următorul text:"care va prezenta Consiliului, înainte de 15 martie 1983".Articolul 2Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 24 ianuarie 1983.Pentru ConsiliuPreședinteleH. W. Lautenschlager[1] JO C 292, 8.11.1982, p. 101.[2] JO C 326, 13.12.1982, p. 1.[3] JO L 54, 25.2.1978, p. 19.--------------------------------------------------


title: Directiva 2004/75/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 de modificare a Directivei 2003/96/CE în ceea ce privește posibilitatea ca Cipru să aplice, pentru produsele energetice și electricitate, scutiri sau reduceri temporare ale nivelurilor de impozitare

text:
Anunţ juridic important

|

32004L0075

Jurnalul Oficial L 157 , 30/04/2004 p. 0100 - 0105 ediţie specială în limba cehă capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 ediţie specială în limba estonă capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 ediţie specială în limba maghiară capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 ediţie specială în limba lituaniană capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 LV.ES capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 MT.ES capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 PL.ES capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 SK.ES capitol 09 volum 02 p. 21  - 22 ediţie specială în limba slovenă capitol 09 volum 02 p. 21  - 22

		20040429Directiva 2004/75/CE a Consiliuluidin 29 aprilie 2004de modificare a Directivei 2003/96/CE în ceea ce privește posibilitatea ca Cipru să aplice, pentru produsele energetice și electricitate, scutiri sau reduceri temporare ale nivelurilor de impozitareCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 93,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [2],întrucât:(1) Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității [3] a înlocuit, de la 1 ianuarie 2004, Directiva 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurilor accizelor la uleiurile minerale [4] și Directiva 92/82/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea cotelor accizelor la uleiurile minerale [5]. Directiva în cauză definește structurile fiscale și nivelurile de impozitare care trebuie aplicate produselor energetice și electricității.(2) Cotele minime stabilite prin Directiva 2003/96/CE ar putea crea dificultăți economice și sociale serioase în anumite state membre, printre care și Cipru, având în vedere nivelul comparativ scăzut al accizelor aplicate anterior, procesul de tranziție economică în desfășurare, nivelurile relativ reduse ale veniturilor din aceste state și capacitatea lor redusă de a contracara această sarcină fiscală suplimentară prin reducerea altor impozite. În special, creșterile de prețuri induse prin aplicarea ratelor minime stabilite prin Directiva 2003/96/CE ar putea avea efecte adverse asupra cetățenilor acestora și asupra economiilor naționale, de exemplu prin crearea unei sarcini insuportabile pentru întreprinderile mici și mijlocii.(3) Prin urmare, Ciprului ar trebui să i se permită, temporar, să aplice scutiri suplimentare sau niveluri reduse de impozitare, în situațiile în care acest lucru nu ar prejudicia buna funcționare a pieței interne și nu ar provoca denaturarea concurenței. De asemenea, în conformitate cu principiile care au stat la baza acordării inițiale a perioadelor de tranziție stabilite în Directiva 2003/96/CE, aceste măsuri ar trebui concepute în așa fel încât să permită o aliniere progresivă la ratele minime comunitare aplicabile.(4) Prezenta directivă nu aduce atingere rezultatului procedurilor privind denaturarea funcționării pieței unice care ar putea fi inițiate, în special în temeiul articolelor 87 și 88 din tratat. Ea trebuie să respecte cerința ca statele membre să notifice Comisiei, în temeiul articolului 88 din tratat, eventualele ajutoare de stat.(5) Formularea articolului 30 din Directiva 2003/96/CE ar trebui clarificată.(6) Dispozițiile prezentei directive trebuie aplicate de la data aderării noilor state membre. Urgența justifică o excepție de la perioada de șase săptămâni prevăzută la punctul I.3 din Protocolul privind rolul parlamentelor naționale în Uniunea Europeană.(7) Prin urmare, Directiva 2003/96/CE ar trebui modificată în consecință,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 2003/96/CE se modifică după cum urmează:1. Se inserează următorul articol:"Articolul 18b(1) Sub rezerva termenelor prevăzute la alineatul (2) și cu condiția ca acest lucru să nu denatureze semnificativ concurența, statele membre care au dificultăți în aplicarea noilor niveluri minime de impozitare beneficiază de o perioadă de tranziție până la 1 ianuarie 2007, în special pentru ca stabilitatea prețurilor să nu fie afectată.(2) Republica Cipru poate aplica o perioadă de tranziție până la 1 ianuarie 2008 pentru a-și ajusta nivelul național de impozitare a combustibilului gazos și a kerosenului utilizate drept carburant la noul nivel minim de 302 EUR la 1000 l și până la 1 ianuarie 2010 pentru a ajunge la 330 EUR. Cu toate acestea, nivelul de impozitare a combustibilului gazos și a kerosenului utilizate drept carburanți nu trebuie să fie mai mic de 245 EUR la 1000 l de la 1 mai 2004.Republica Cipru poate aplica o perioadă de tranziție până la 1 ianuarie 2010 pentru a-și adapta nivelul național de impozitare a benzinei fără plumb utilizate drept carburant la noul nivel minim de 359 EUR la 1000 l. Cu toate acestea, nivelul de impozitare a benzinei fără plumb nu trebuie să fie mai mic de 287 EUR la 1000 l de la 1 mai 2004.(3) În perioadele de tranziție prevăzute, statele membre reduc treptat decalajele față de noile niveluri minime de impozitare. Cu toate acestea, în cazul în care diferența dintre nivelul național și nivelul minim nu depășește 3 % din nivelul minim respectiv, statul membru în cauză poate să aștepte până la sfârșitul perioadei pentru a-și adapta nivelul național."2. La articolul 30, se adaugă următorul paragraf:"Trimiterile la directivele abrogate se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă."Articolul 2(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive de la data intrării în vigoare a prezentei directive. Ele comunică imediat Comisiei textul acestor dispoziții și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi este comunicat de statele membre textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare sub rezerva și de la data intrării în vigoare a Tratatului de aderare al Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei. Statele membre transpun prezenta directivă în legislația lor națională la aceeași dată. Ele informează imediat Comisia cu privire la aceasta.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Luxemburg, 29 aprilie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleM. McDowell[1] Aviz emis la 20 aprilie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] Aviz emis la 31 martie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO L 283, 31.10.2003, p. 51.[4] JO L 316, 31.10.1992, p. 12. Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/96/CE.[5] JO L 316, 31.10.1992, p. 19. Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/96/CE.--------------------------------------------------


title: Directiva Consiliului din 28 iunie 1984 privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale

text:
Anunţ juridic important

|

31984L0360

Official Journal L 188 , 16/07/1984 P. 0020 - 0025 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0199  Spanish special edition: Chapter 15 Volume 5 P. 0043  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0199  Portuguese special edition Chapter 15 Volume 5 P. 0043  Ediţie specială în limba cehă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba estonă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba letonă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba malteză Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba polonă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 15 Volume 01 P. 219  - 224

		19840628Directiva Consiliuluidin 28 iunie 1984privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale(84/360/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 100 și 235,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Adunării [2],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [3],întrucât programele de acțiune ale Comunităților Europene în domeniul mediului din 1973 [4], 1977 [5] și 1983 [6] subliniază importanța prevenirii și reducerii poluării atmosferice;întrucât programul de acțiune din 1973 și cel din 1977 prevăd, în plus, evaluarea obiectivă a riscurilor cu care poluarea atmosferică amenință sănătatea omului și mediul, stabilirea unor obiective de calitate, în special pentru un anumit număr de poluanți ai aerului considerați drept cei mai periculoși;întrucât, în conformitate cu aceste programe, Consiliul adoptă deja mai multe directive;întrucât, de asemenea, prin Decizia 81/462/CEE [7],Comunitatea a devenit parte la Convenția privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe scară extinsă;întrucât programul de acțiune din 1983, ale cărui orientări generale au fost aprobate de către Consiliul Comunităților Europene și de către reprezentanții statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, preconizează ca, în vederea stabilirii normelor calității aerului, Comisia să-și continue eforturile și, eventual, să stabilească norme de emisie pentru anumite tipuri de surse;întrucât, în toate statele membre, există acte cu putere de lege și acte administrative privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale fixe și întrucât, în mai multe state membre, dispozițiile existente sunt în curs de modificare;întrucât neconcordanțele între dispozițiile în vigoare în diferite state membre sau în curs de modificare privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale pot crea condiții de concurență inegale și pot avea astfel efecte directe asupra funcționării pieței comune; întrucât este necesar, așadar, să se recurgă în acest domeniu la apropierea legislațiilor prevăzută la articolul 100 din tratat;întrucât una dintre sarcinile de bază ale Comunității este de a promova o dezvoltare armonioasă a activităților economice în ansamblul Comunității și o extindere continuă și echilibrată, misiuni care nu se pot concepe fără combaterea poluanților și a noxelor, nici fără îmbunătățirea calității vieții și protecția mediului;întrucât este de dorit și necesar ca la combaterea de către statele membre a poluării atmosferice provenite de la instalații industriale fixe să contribuie și Comunitatea, pentru a-i mări eficiența;întrucât se impune în acest scop introducerea anumitor principii de aplicare a unui ansamblu de măsuri și de proceduri în vederea prevenirii și reducerii poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale în interiorul Comunității;întrucât efortul comunitar în scopul introducerii acestor principii trebuie să fie progresiv, ținând seama de complexitatea situațiilor, precum și de principiile de bază pe care se bazează diferitele politici naționale;întrucât este necesar ca, într-o primă etapă, să se introducă un cadru general care să permită statelor membre să adapteze, după caz, dispozițiile lor existente la principiile adoptate pe plan comunitar; întrucât, prin urmare, statele membre trebuie să introducă un sistem prin care să supună unei autorizări prealabile exploatarea, precum și modificarea substanțială a instalațiilor industriale fixe care pot cauza o poluare atmosferică;întrucât, de altfel, administrațiile naționale competente nu pot acorda autorizația decât dacă se îndeplinesc mai multe condiții, și anume, în special, dacă sunt luate toate măsurile de prevenire corespunzătoare și dacă exploatarea instalației nu produce poluare atmosferică la un nivel periculos;întrucât în zonele deosebit de poluate, precum și în zonele cu protecție specială, trebuie să se poată aplica dispoziții specifice;întrucât normele aplicabile în domeniul procedurilor de autorizare și de măsurare a emisiilor trebuie să corespundă anumitor cerințe;întrucât autoritățile competente trebuie să examineze necesitatea de a impune, în anumite situații, condiții suplimentare care nu atrag totuși costuri excesive pentru lucrarea prevăzută;întrucât este necesar ca aplicarea dispozițiilor conforme prezentei directive la instalațiile existente să fie progresivă și să țină în special seama de caracteristicile tehnice și de consecințele economice;întrucât, pentru facilitarea punerii în aplicare a măsurilor vizând prevenirea și reducerea poluării atmosferice, precum și dezvoltarea tehnologiei de prevenire, ar trebui să se prevadă o cooperare între statele membre și Comisie,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Obiectivul prezentei directive este de a prevedea măsurile și procedurile suplimentare vizând prevenirea sau reducerea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale în interiorul Comunității, în special de la acelea care aparțin categoriilor ce figurează în anexa I.Articolul 2În sensul prezentei directive:1. poluare atmosferică înseamnă introducerea de către om în atmosferă, direct sau indirect, de substanțe sau energie care au o acțiune dăunătoare, de natură să pună în pericol sănătatea omului, să deterioreze resursele biologice și ecosistemele, să deterioreze bunurile materiale și să prejudicieze sau să dăuneze valorilor din domeniul agrementului și altor utilizări legitime ale mediului;2. instalație înseamnă orice unitate sau orice altă instalație fixă care servește unor scopuri industriale sau de utilitate publică și care ar putea cauza o poluare atmosferică;3. instalație existentă înseamnă o instalație în funcțiune înainte de 1 iulie 1987 sau care a fost construită sau autorizată înaintea acestei date;4. valoare limită a calității aerului înseamnă concentrația maximă admisă de substanțe poluante din aer pe durata unei perioade determinate;5. valoare limită a emisiei înseamnă concentrația și/sau masa maximă admisă de substanțe poluante în emisiile provenite de la instalații în timpul unei perioade determinate.Articolul 3(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că exploatarea instalațiilor din categoriile care figurează în anexa I este supusă unei autorizări prealabile eliberate de autoritățile competente. Necesitatea respectării condițiilor prescrise pentru astfel de autorizații trebuie luată în considerare încă din stadiul conceperii instalației.(2) Autorizația este cerută, de asemenea, în cazul unei modificări substanțiale a oricăror instalații din categoriile care figurează în anexa I sau care, în urma modificării, aparțin acestor categorii.(3) Statele membre pot supune alte categorii de instalații obligativității unei autorizații sau a unei declarații prealabile, atunci când dispozițiile de drept intern prevăd acest lucru.Articolul 4Fără a aduce atingere cerințelor prevăzute de dispozițiile de drept intern și comunitare privind un alt obiectiv decât cel care face obiectul prezentei directive, autorizația nu poate fi eliberată decât după ce autoritatea competentă se asigură că:1. sunt luate toate măsurile corespunzătoare pentru prevenirea poluării atmosferice, inclusiv utilizarea celei mai bune tehnologii disponibile, cu condiția ca punerea în aplicare a unor astfel de măsuri să nu antreneze costuri excesive;2. exploatarea instalației nu va provoca poluare atmosferică la un nivel semnificativ, în special prin emisia de substanțe enumerate în anexa II;3. nu se va depăși nici o valoare limită de emisie aplicabilă;4. vor fi luate în considerare toate valorile limită aplicabile pentru calitatea aerului.Articolul 5Statele membre pot:- determina zonele deosebit de poluate pentru care pot fi fixate valori limită de emisie mai stricte decât cele menționate la articolul 4;- determina zonele de protecție specială pentru care pot fi fixate valori limită ale calității aerului și de emisie mai stricte decât cele menționate la articolul 4;- decide că în interiorul zonelor menționate anterior nu pot fi construite sau exploatate instalații din categoriile determinate care figurează în anexa I, decât în cazul în care sunt respectate anumite condiții deosebite.Articolul 6Cererea de autorizație conține o descriere a instalației cuprinzând indicațiile necesare în vederea deciziei de acordare a autorizației în conformitate cu articolele 3 și 4.Articolul 7Sub rezerva dispozițiilor aplicabile în materie de secret comercial, statele membre recurg la schimburi de informații între ele și cu Comisia asupra experiențelor și cunoștințelor lor privind măsurile de prevenire și de reducere a poluării atmosferice, precum și procedeele și echipamentele tehnice și valorile limită ale calității aerului și ale emisiei.Articolul 8(1) Consiliul, hotărând în unanimitate pe baza unei propuneri a Comisiei, fixează dacă este necesar valori limită de emisie bazate pe cea mai bună tehnologie disponibilă, care nu atrage costuri excesive și care ține seama, în acest scop, de natura, de cantitățile și de nocivitatea emisiilor în cauză.(2) Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, determină tehnicile și metodele de măsurare și de evaluare corespunzătoare.Articolul 9(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că cererile de autorizație și deciziile autorităților competente sunt puse la dispoziția publicului interesat în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația internă.(2) Alineatul (1) se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor speciale, de drept intern sau comunitare, privind evaluarea efectelor asupra mediului ale lucrărilor publice și private și sub rezerva respectării dispozițiilor aplicabile în materie de secret comercial.Articolul 10Statele membre pun la dispoziția celorlalte state membre interesate aceleași informații ca și cele difuzate propriilor lor cetățeni, ca bază pentru consultarea necesară în cadrul relațiilor bilaterale.Articolul 11Statele membre adoptă dispozițiile necesare pentru ca emisiile provenite de la instalații să fie măsurate, în vederea verificării respectării obligațiilor prevăzute la articolul 4. Metodele de măsurare trebuie să fie aprobate de autoritățile competente.Articolul 12Statele membre urmăresc evoluția celei mai bune tehnologii disponibile și a situației mediului.În temeiul acestei examinări, dacă este necesar, statele membre impun instalațiilor autorizate în conformitate cu prezenta directivă condițiile corespunzătoare, ținându-se seama, pe de o parte, de această evoluție, și, pe de altă parte, de posibilitatea de a nu atrage costuri excesive pentru instalațiile respective, având în vedere în special situația economică a întreprinderilor din categoria respectivă.Articolul 13În temeiul examinării evoluției celei mai bune tehnologii disponibile și a situației mediului, statele membre pun în aplicare politici și strategii cuprinzând măsuri corespunzătoare, pentru adaptarea progresivă a instalațiilor existente din categoriile ce figurează în anexa I la cea mai bună tehnologie disponibilă, ținându-se seama, în special:- de caracteristicile tehnice ale instalației;- de procentul de utilizare și de durata de viață reziduală a instalației;- de natura volumului emisiilor poluante ale instalației;- de posibilitatea de a nu atrage costuri excesive pentru instalațiile respective, ținând seama în special de situația economică a întreprinderilor din categoria respectivă.Articolul 14Statele membre pot lua dispoziții mai stricte decât cele prevăzute de prezenta directivă, în vederea protejării sănătății publice și a mediului.Articolul 15Prezenta directivă nu se aplică instalațiilor industriale destinate scopurilor de apărare națională.Articolul 16(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 iunie 1987. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 17Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 1984.Pentru ConsiliuPreședinteleH. Bouchardeau[1] JO C 139, 27.5.1983, p. 5.[2] JO C 342, 19.12.1983, p. 160.[3] JO C 23, 30.1.1984, p. 27.[4] JO C 112, 20.12.1973, p. 1.[5] JO C 139, 13.6.1977, p. 1.[6] JO C 46, 17.2.1983, p. 1.[7] JO L 171, 27.6.1981, p. 11.--------------------------------------------------19840628ANEXA ICATEGORII DE INSTALAȚII INDUSTRIALE [1](care intră sub incidența articolului 3)1. Industria energetică1.1. Cocserii1.2. Rafinării de țiței (cu excepția întreprinderilor care fabrică numai lubrifianți din țiței)1.3. Instalații de gazeificare și de lichefiere a cărbunelui.1.4. Centrale termice (cu excepția centralelor nucleare) și alte instalații de ardere cu o putere calorică nominală de peste 50 MW2. Producerea și transformarea metalelor2.1. Instalații de calcinare și sinterizare cu o capacitate de peste 1000 t de minereuri metalice pe an2.2. Instalații integrate de fabricare a fontei și a oțelurilor brute2.3. Topitorii de metale feroase echipate cu instalații de topire cu o capacitate totală de peste 5 t2.4. Instalații de fabricare și de topire a metalelor neferoase, echipate cu instalații cu o capacitate totală de peste 1 t pentru metalele grele sau 0,5 t pentru metalele ușoare3. Industrii ale produselor minerale nemetalice3.1. Instalații de fabricare a cimentului și de producere a varului în cuptoare rotative3.2. Instalații de producere și de transformare a azbestului și de fabricare a produselor pe bază de azbest3.3. Instalații de fabricare a fibrelor de sticlă sau a fibrelor minerale3.4. Instalații de fabricare a sticlei (ordinară și specială) cu o capacitate anuală de peste 5000 t3.5. Instalații de fabricare a ceramicii grosiere, în special a cărămizilor refractare, a țevilor de gresie, a cărămizilor pentru fațadă și pardoseală și a țiglelor pentru acoperiș4. Industria chimică4.1. Instalații chimice pentru producerea de olefine, derivați de olefine, monomeri și polimeri4.2. Instalații chimice pentru fabricarea altor produse intermediare organice4.3. Instalații pentru fabricarea de produse anorganice de bază5. Eliminarea deșeurilor5.1. Instalații de eliminare a deșeurilor toxice și periculoase prin incinerare5.2. Instalații de tratare a altor deșeuri solide și lichide prin incinerare6. Alte industriiInstalații de fabricare a pastei de hârtie prin metoda chimică, cu o capacitate de producție de minimum 25000 t pe an[1] Valorile prag menționate în această anesxă se referă la capacitățile de producție.--------------------------------------------------19840628ANEXA IILISTA CELOR MAI IMPORTANTE SUBSTANȚE POLUANTE(în conformitate cu articolul 4 punctul 2)1. Dioxidul de sulf și alți compuși ai sulfului2. Oxizi de azot și alți compuși ai azotului3. Monoxidul de carbon4. Substanțe organice, în special hidrocarburile (cu excepția metanului)5. Metale grele și compuși ai metalelor grele6. Prafuri, azbest (particule în suspensie și fibre), fibre de sticlă și fibre minerale7. Clor și compuși ai clorului8. Fluor și compuși ai fluorului--------------------------------------------------


title: Prima Directivă a Consiliului de stabilire a unor norme comune pentru transportul internațional (transporturi rutiere de mărfuri în numele unor terți sau contra-cost)

text:
               07/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               9

         31962L2005

               P 070/2005

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      PRIMA DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

   de stabilire a unor norme comune pentru transportul internațional (transporturi rutiere de mărfuri în numele unor terți sau contra-cost)
   CONSILIUL COMUNITĂȚII ECONOMICE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 75 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât adoptarea unei politici comune a transporturilor presupune, inter alia, stabilirea unor norme comune pentru transportul internațional rutier de mărfuri, către sau dinspre teritoriul unui stat membru, sau care traversează teritoriul unuia sau mai multor state membre;
   întrucât instituirea progresivă a pieței comune nu trebuie să fie împiedicată de obstacole în domeniul transporturilor; întrucât este necesară asigurarea unei dezvoltări progresive a transportului internațional rutier de mărfuri ținându-se cont de cerințele dezvoltării comerțului și circulației mărfurilor în interiorul Comunității,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Fiecare din statele membre trebuie să liberalizeze în condițiile definite la articolele 2 și 3, până cel târziu la sfârșitul anului 1962, transporturile internaționale rutiere de mărfuri efectuate în numele unor terți sau contra-cost, care implică alte state membre, enumerate în anexele I și II la prezenta directivă și care sunt efectuate către sau dinspre teritoriul acelui stat membru sau care tranzitează teritoriul său.
   (2)   Transporturile enumerate în anexa I sunt scutite de orice regim de contingentare și de autorizare.
   (3)   Transporturile enumerate în anexa II nu mai sunt supuse unui regim de contingentare. Acestea pot totuși în continuare să facă obiectul autorizării, pentru că nici o restricție cantitativă nu rezultă din aceasta; în asemenea caz fiecare stat membru trebuie să vegheze pentru ca o decizie să fie luată în cele cinci zile ce urmează prezentării cererii de autorizare.
   (4)   Cele două anexe la prezenta directivă fac parte integrantă din aceasta.
   Articolul 2
   Statele membre fac cunoscute Comisiei măsurile luate în vederea aplicării prezentei directive, în cele trei luni de la intrarea în vigoare a acesteia și în tot cazul, până la sfârșitul anului 1962.
   Articolul 3
   Prezenta directivă nu modifică în nici un fel condițiile pe care le impune fiecare stat membru propriilor resortisanți pentru a desfășura activitățile prevăzute în prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 1962.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. COLOMBO

   ANEXA I
   Transporturi ce trebuie scutite de orice regim de contingentare și de autorizare de transport
   1.   Transporturi frontaliere într-o zonă care se întinde de o parte și de alta a frontierei pe o adâncime de 25 km în linie dreaptă, cu condiția ca distanța totală de transport să nu depășească 50 km în linie dreaptă.
   2.   Transporturi ocazionale de mărfuri cu destinația către sau provenind de la aeroporturi, în caz de deviere a serviciilor.
   3.   Transporturi de bagaje cu ajutorul remorcilor atașate vehiculelor destinate transporturilor de călători și transporturi de bagaje cu ajutorul tuturor genurilor de vehicule cu destinația către sau provenind de la aeroporturi.
   4.   Transporturi poștale.
   5.   Transporturi de vehicule deteriorate.
   6.   Transporturi de deșeuri și dejecții.
   7.   Transporturi de cadavre de animale pentru ecarisaj.
   8.   Transporturi de albine și de puiet de pește.
   9.   Transporturi funerare.
   ANEXA II
   Transporturi ce trebuie scutite de orice regim de contingentare, dar care pot fi supuse unui regim de autorizare conform articolului 1 alineatul (3) din prezenta directivă
   1.   Transporturi ce provin dintr-un stat membru cu destinația spre o zonă de frontieră a unui alt stat membru învecinat, pe o adâncime de 25 km în linie dreaptă de la frontiera lor comună.
   2.   Transporturi de mărfuri cu vehicule a căror greutate totală, inclusiv cea a remorcilor, nu depășește 6 tone.
   3.   Transporturi de obiecte și de opere de artă pentru expoziții sau cu scopuri comerciale.
   4.   Transporturi ocazionale de obiecte și de materiale destinate exclusiv publicității sau informării.
   5.   Mutări efectuate de întreprinderi special dotate pentru aceste activități, cu personalul și echipamentul necesar.
   6.   Transporturi de materiale, de accesorii și de animale cu destinația către sau provenind de la manifestări teatrale, muzicale, cinematografice, sportive, de circ, de târguri sau de sărbători populare, precum și acelea destinate înregistrărilor radiofonice, filmărilor sau televiziunii.