title: Directiva 2009/145/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2009 de stabilire a anumitor derogări pentru acceptarea varietăților primitive și a soiurilor de legume care sunt cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică și a soiurilor de legume lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale, precum și pentru comercializarea semințelor acestor varietăți primitive și soiuri (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               27.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 312/44

      DIRECTIVA 2009/145/CE A COMISIEI

   din 26 noiembrie 2009
   de stabilire a anumitor derogări pentru acceptarea varietăților primitive și a soiurilor de legume care sunt cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică și a soiurilor de legume lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale, precum și pentru comercializarea semințelor acestor varietăți primitive și soiuri
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume (1), în special articolul 4 alineatul (4), articolul 44 alineatul (2) și articolul 48 alineatul (1) litera (b),
   întrucât:

               (1)

               Aspectele legate de biodiversitate și de conservarea resurselor genetice ale plantelor au căpătat importanță în ultimii ani, astfel cum arată diversele evoluții la nivel internațional și comunitar. Ca exemple pot fi menționate Decizia 93/626/CEE a Consiliului din 25 octombrie 1993 privind încheierea Convenției privind diversitatea biologică (2), Decizia 2004/869/CE a Consiliului din 24 februarie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Tratatului internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură (3), Regulamentul (CE) nr. 870/2004 al Consiliului din 24 aprilie 2004 de stabilire a unui program comunitar privind conservarea, caracterizarea, colectarea și utilizarea resurselor genetice în agricultură și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1476/94 (4) și Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (5). Ar trebui stabilite condiții specifice în temeiul Directivei 2002/55/CE pentru a ține cont de aceste probleme în ceea ce privește comercializarea semințelor de legume.

               (2)

               În vederea asigurării conservării in situ și a utilizării durabile a resurselor genetice ale plantelor, varietățile primitive și soiurile cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică („varietăți de conservare”) ar trebui cultivate și comercializate chiar și în cazul în care acestea nu îndeplinesc cerințele generale privind acceptarea soiurilor și comercializarea semințelor. În afara obiectivului general de protejare a resurselor genetice ale plantelor, interesul special privind conservarea acestor soiuri constă în faptul că acestea sunt foarte bine adaptate la condițiile locale specifice.

               (3)

               În vederea asigurării utilizării durabile a resurselor genetice ale plantelor, soiurile lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale („soiuri create pentru a fi cultivate în condiții speciale”) ar trebui să fie cultivate și comercializate chiar dacă nu respectă cerințele generale privind acceptarea soiurilor și comercializarea semințelor. În afara obiectivului general de protejare a resurselor genetice ale plantelor, interesul special privind conservarea acestor soiuri constă în faptul că acestea pot fi cultivate în condiții climatice, pedologice și agrotehnice speciale (de exemplu îngrijire manuală, recolte repetate).

               (4)

               În vederea prezervării varietăților de conservare și a soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale, este necesar să se prevadă derogări în ceea ce privește acceptarea acestor soiuri, precum și pentru producția și comercializarea semințelor acestor soiuri.

               (5)

               Aceste derogări ar trebui să se refere la cerințele de bază privind acceptarea unei varietăți și la cerințele procedurale prevăzute de Directiva 2003/91/CE a Comisiei din 6 octombrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a dispozițiilor articolului 7 din Directiva 2002/55/CE a Consiliului privind numărul minim de caracteristici care trebuie examinate și condițiile minime necesare pentru examinarea anumitor soiuri de legume (6).

               (6)

               Statele membre ar trebui, în special, să fie autorizate să-și adopte propriile dispoziții în ceea ce privește caracterele distinctive, de stabilitate și de uniformitate. Aceste dispoziții ar trebui, în ceea ce privește caracterele distinctive și de stabilitate, să fie cel puțin bazate pe caracteristicile enumerate în chestionarul tehnic care trebuie completat de către solicitant referitor la cererea pentru acceptarea varietății, astfel cum se prevede în anexele I și II la Directiva 2003/91/CE. În cazul în care se stabilește uniformitatea pe baza varietăților atipice, dispozițiile ar trebui să se bazeze pe standarde definite.

               (7)

               Ar trebui prevăzute cerințe procedurale în temeiul cărora o varietate de conservare sau un soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale să poată fi acceptate fără o examinare oficială. În plus, în ceea privește denumirea acestor soiuri, este necesar să se prevadă anumite derogări de la cerințele stabilite în Directiva 2002/55/CE și în Regulamentul (CE) nr. 637/2009 al Comisiei din 22 iulie 2009 privind stabilirea regulilor de aplicare legate de eligibilitatea denumirilor soiurilor de plante agricole și specii de legume (7).

               (8)

               În ceea ce privește varietățile de conservare, ar trebui prevăzute restricții referitoare la producția și la comercializarea semințelor, în special în ceea ce privește regiunea de origine, pentru a garanta comercializarea semințelor în contextul conservării in situ și utilizarea durabilă a resurselor genetice ale plantelor. În acest context, statele membre ar trebui să dispună de posibilitatea de a aproba regiuni suplimentare în care semințele care depășesc cantitățile necesare pentru a asigura conservarea varietății în cauză în regiunea sa de origine pot fi comercializate, cu condiția ca regiunile suplimentare respective să fie comparabile în ceea ce privește habitatele naturale și seminaturale. În scopul de a menține legătura cu regiunea de origine, acest lucru nu ar trebui să se aplice în cazul în care un stat membru a aprobat regiuni suplimentare de producție.

               (9)

               Ar trebui stabilite restricții cantitative privind comercializarea fiecărei varietăți de conservare și a fiecărui soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale.

               (10)

               În cazul varietăților de conservare, cantitățile de semințe introduse pe piață pentru fiecare varietate nu ar trebui să depășească cantitatea necesară pentru a produce legume din varietatea în cauză pe o suprafață limitată stabilită în conformitate cu importanța cultivării speciilor respective. Pentru a garanta respectarea acestor cantități, statele membre ar trebui să ceară producătorilor să notifice cantitățile de semințe ale varietăților de conservare pe care intenționează să le producă și, după caz, ar trebui să aloce cantități producătorilor.

               (11)

               În cazul soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale, restricțiile cantitative ar trebui să se traducă prin obligația de comercializare a semințelor în pachete mici, prețul relativ mare al semințelor vândute în pachete mici având efectul unei limitări cantitative.

               (12)

               În cazul varietăților de conservare și al soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale, trasabilitatea semințelor ar trebui să fie asigurată prin intermediul unor cerințe corespunzătoare privind închiderea și etichetarea.

               (13)

               Pentru a garanta aplicarea corectă a prezentei directive, culturile de semințe ale varietăților de conservare și ale soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale ar trebui să respecte condițiile specifice în ceea ce privește certificarea și verificarea semințelor. Controale oficiale a posteriori ar trebui efectuate în ceea ce privește semințele. O monitorizare oficială ar trebui efectuată la toate etapele de producție și comercializare. Cantitățile de semințe de varietăți de conservare introduse pe piață ar trebui raportate de către furnizori statelor membre și de către statele membre Comisiei.

               (14)

               După trei ani, Comisia ar trebui să evalueze eficacitatea măsurilor prevăzute în prezenta directivă, în special dispozițiile privind restricțiile cantitative în ceea ce privește comercializarea semințelor varietăților de conservare și ale soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale.

               (15)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire agricol, horticol și forestier,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

      CAPITOLUL I

         Obiect și definiții

   Articolul 1
   Obiect
   (1)   În ceea ce privește speciile de legume reglementate de Directiva 2002/55/CE, prezenta directivă stabilește anumite derogări privind conservarea in situ și utilizarea durabilă a resurselor genetice ale plantelor prin intermediul cultivării și comercializării:

               (a)

               pentru a fi acceptate în vederea includerii în cataloagele naționale ale soiurilor și speciilor de legume, astfel cum prevede Directiva 2002/55/CE, a varietăților primitive și a soiurilor care sunt cultivate, în mod tradițional, în localități și regiuni speciale și care sunt amenințate de erodare genetică, denumite în continuare „varietăți de conservare”; și

               (b)

               pentru a fi acceptate în vederea includerii în cataloagele menționate la litera (a) privind soiurile lipsite de valoare intrinsecă pentru producția vegetală comercială, dar create pentru a fi cultivate în condiții speciale, denumite în continuare „soiuri create pentru a fi cultivate în condiții speciale”; și

               (c)

               pentru comercializarea semințelor acestor varietăți de conservare și a soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale.

         (2)   Dacă nu se prevede altfel în prezenta directivă, se aplică Directiva 2002/55/CE.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „conservarea in situ” înseamnă conservarea materialului genetic în mediul său natural și, în cazul speciilor de plante cultivate, în mediul agricol în care și-au dezvoltat proprietățile lor distinctive;

               (b)

               „erodare genetică” înseamnă pierderea în timp a diversității genetice între și în cadrul populațiilor sau varietăților din aceeași specie sau reducerea bazei genetice a unei specii datorită intervenției umane sau a schimbărilor climatice;

               (c)

               „varietate primitivă” înseamnă un ansamblu de populații sau clone ale unei specii de plante care s-au adaptat natural la condițiile de mediu ale regiunii lor.

      CAPITOLUL II

         Varietăți de conservare

      Secțiunea I

         Acceptarea varietăților de conservare

   Articolul 3
   Varietăți de conservare
   (1)   Statele membre pot accepta varietățile de conservare care fac obiectul cerințelor menționate la articolele 4 și 5.
   (2)   Varietățile de conservare se acceptă după cum urmează:

               (a)

               statele membre pot accepta o varietate ca varietate ale cărei semințe pot fi certificate fie ca „semințe certificate ale unei varietăți de conservare”, fie controlate ca „semințe standard ale unei varietăți de conservare”. O astfel de varietate este înscrisă în catalogul comun al soiurilor și speciilor de legume ca „varietate de conservare ale cărei semințe trebuie să fie certificate în conformitate cu articolul 10 din Directiva 2009/145/CE a Comisiei sau controlate în conformitate cu articolul 11 din respectiva directivă”;

               (b)

               statele membre pot accepta o varietate ca varietate ale cărei semințe pot fi controlate doar în calitate de „semințe standard ale unei varietăți de conservare”. O astfel de varietate este înscrisă în catalogul comun al soiurilor și speciilor de legume ca „varietate de conservare ale cărei semințe trebuie să fie controlate în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2009/145/CE a Comisiei”.

         Articolul 4
   Cerințe fundamentale de fond
   (1)   Pentru a fi acceptată ca varietate de conservare, o varietate primitivă sau o varietate menționată la articolul 1 alineatul (1) litera (a) trebuie să prezinte un interes pentru conservarea resurselor genetice ale plantelor.
   (2)   Prin derogare de la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2003/91/CE, statele membre pot adopta propriile dispoziții privind caracterele distinctive, de stabilitate și de uniformitate ale varietăților de conservare.
   În asemenea cazuri, statele membre se asigură că se vor aplica, în ceea ce privește caracterele distinctive și de stabilitate, cel puțin caracteristicile menționate în:

               (a)

               chestionarele tehnice asociate protocoalelor de testare ale Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP), în cazul speciilor enumerate în anexa I la Directiva 2003/91/CE, care se aplică speciilor respective; sau

               (b)

               chestionarele tehnice anexate Orientărilor Uniunii Internaționale pentru Protecția Noilor Soiuri de Plante (UPOV), în cazul speciilor enumerate în anexa II la Directiva 2003/91/CE, care se aplică speciilor respective.

         În ceea ce privește evaluarea uniformității, se aplică Directiva 2003/91/CE.
   Cu toate acestea, în cazul în care nivelul uniformității este stabilit pe baza varietăților atipice, se aplică o populație standard de 10 % și o probabilitate de acceptare de cel puțin 90 %.
   Articolul 5
   Cerințe procedurale
   Prin derogare de la articolul 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 2002/55/CE, nu este necesară nicio examinare oficială în cazul în care sunt suficiente următoarele informații privind decizia referitoare la acceptarea varietăților de conservare:

               (a)

               descrierea varietății de conservare și denumirea acesteia;

               (b)

               rezultatele testelor neoficiale;

               (c)

               cunoștințe dobândite din experiența practică în timpul cultivării, reproducerii și utilizării, astfel cum au fost notificate de către solicitantul statului membru respectiv;

               (d)

               alte informații, îndeosebi din partea autorităților competente în domeniul resurselor genetice ale plantelor sau din partea organizațiilor recunoscute în acest sens de către statele membre.

         Articolul 6
   Excludere de la acceptare
   Nu se acceptă includerea unei varietăți de conservare în cataloagele naționale ale soiurilor, în cazul în care:

               (a)

               această varietate este deja menționată în catalogul comun al soiurilor și speciilor de legume, cu altă denumire decât varietate de conservare, sau în cazul în care a fost ștearsă din respectivul catalog comun în ultimii doi ani sau dacă perioada acordată în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din Directiva 2002/55/CE a expirat cu mai puțin de doi ani înainte; sau

               (b)

               este protejată de un regim de protecție comunitară a soiurilor vegetale, astfel cum prevede Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului (8), sau de un regim de protecție națională a soiurilor vegetale, sau în cazul în care se află în curs o cerere în acest sens.

         Articolul 7
   Denumirea
   (1)   În ceea ce privește denumirile varietăților de conservare cunoscute înainte de 25 mai 2000, statele membre pot permite derogări de la Regulamentul (CE) nr. 637/2009, cu excepția cazului în care asemenea derogări ar încălca drepturile anterioare ale unei terțe părți care sunt protejate în conformitate cu articolul 2 din respectivul regulament.
   (2)   Prin derogare de la articolul 9 alineatul (2) din Directiva 2002/55/CE, statele membre pot accepta mai mult de o denumire pentru un soi, în cazul în care este vorba despre denumiri tradiționale.
   Articolul 8
   Regiunea de origine
   (1)   În cazul în care un stat membru acceptă o varietate de conservare, acesta identifică localitatea sau localitățile, regiunea sau regiunile în care se cultivă varietatea în mod tradițional și în care aceasta s-a adaptat în mod natural, denumită în continuare „regiunea de origine”. Acesta ține seama de informațiile furnizate de către autoritățile competente în domeniul resurselor genetice ale plantelor sau de către organizațiile recunoscute în acest sens de către statele membre.
   În cazul în care regiunea de origine se situează pe teritoriul mai multor state membre, aceasta este identificată de comun acord de toate statele membre în cauză.
   (2)   Statul membru sau statele membre care procedează la identificarea regiunii de origine notifică Comisiei regiunea identificată.
   Articolul 9
   Menținere
   Statele membre se asigură că o varietate de conservare trebuie menținută în regiunea sa de origine.

      Secțiunea II

         Producția de semințe și comercializarea varietăților de conservare

   Articolul 10
   Certificare
   Prin derogare de la articolul 20 din Directiva 2002/55/CE, statele membre pot stabili că semințele varietăților de conservare pot fi certificate ca fiind „semințe certificate ale unei varietăți de conservare”, dacă îndeplinesc următoarele cerințe:

               (a)

               semințele își au originea în semințe produse în conformitate cu practici bine definite în ceea ce privește întreținerea varietății;

               (b)

               semințele îndeplinesc cerințele de certificare privind „semințele certificate” stabilite la articolul 2 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2002/55/CE, cu excepția cerințelor referitoare la puritatea minimă a varietății și a cerințelor privind examinarea oficială sau examinarea sub supraveghere oficială;

               (c)

               semințele prezintă un nivel satisfăcător de puritate a varietății.

         Articolul 11
   Verificare
   Prin derogare de la articolul 20 din Directiva 2002/55/CE, statele membre pot stabili că semințele varietăților de conservare pot fi controlate în calitate de „semințe standard ale unei varietăți de conservare”, dacă îndeplinesc următoarele cerințe:

               (a)

               semințele îndeplinesc cerințele privind comercializarea „semințelor standard” prevăzute în Directiva 2002/55/CE, cu excepția cerințelor privind puritatea minimă a soiului;

               (b)

               semințele prezintă un nivel suficient de puritate a varietății.

         Articolul 12
   Testarea semințelor
   (1)   Statele membre se asigură că testele sunt efectuate pentru a verifica faptul că semințele varietăților de conservare îndeplinesc cerințele stabilite la articolele 10 și 11.
   (2)   Testele menționate la alineatul (1) se efectuează în conformitate cu metodele internaționale actuale sau, în cazul în care nu există astfel de metode, în conformitate cu orice metode corespunzătoare.
   (3)   În ceea ce privește testele menționate la alineatul (1), statele membre se asigură că probele sunt prelevate din loturi omogene. Ele se asigură că se aplică normele privind greutatea lotului și greutatea probei prevăzute la articolul 25 alineatul (2) din Directiva 2002/55/CE.
   Articolul 13
   Regiunea de producție a semințelor
   (1)   Statele membre se asigură că semințele unei varietăți de conservare pot fi produse numai în regiunea de origine.
   În cazul în care sămânța nu poate fi produsă în regiunea respectivă, din cauza unei probleme de mediu specifice, statele membre pot aproba regiuni suplimentare pentru producerea semințelor ținând seama de informațiile furnizate de către autoritățile însărcinate cu resursele genetice ale plantelor sau de către organizațiile recunoscute în acest sens de către statele membre. Cu toate acestea, semințele produse în aceste regiuni suplimentare sunt utilizate exclusiv în regiunea de origine.
   (2)   Statele membre trebuie să notifice Comisiei și celorlalte state membre regiunile suplimentare pe care intenționează să le aprobe în vederea producerii de semințe, în conformitate cu alineatul (1).
   Comisia și celelalte state membre pot, în termen de 20 de zile lucrătoare de la data primirii acestor notificări, să solicite sesizarea Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire agricol, horticol și forestier. În conformitate cu articolul 48 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2002/55/CE, se adoptă o decizie care să stabilească, după caz, restricții sau condiții privind desemnarea acestor regiuni.
   În cazul în care nici Comisia, nici alte state membre nu efectuează o solicitare în temeiul celui de al doilea paragraf, statul membru în cauză poate aproba regiunile suplimentare în vederea producerii semințelor conform notificării.
   Articolul 14
   Condiții pentru comercializare
   (1)   Statele membre se asigură că semințele unei varietăți de conservare pot fi comercializate numai în următoarele condiții:

               (a)

               au fost produse în regiunea de origine a acesteia sau într-o regiune menționată la articolul 13;

               (b)

               comercializarea are loc în regiunea sa de origine.

         (2)   Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1) litera (b), un stat membru poate să aprobe regiuni suplimentare pe teritoriul său pentru comercializarea semințelor dintr-o varietate de conservare, cu condiția ca regiunile respective să fie comparabile cu regiunea de origine în ceea ce privește habitatele naturale și seminaturale ale varietății în cauză.
   În cazul în care statele membre aprobă astfel de regiuni suplimentare, ele se asigură că volumul de semințe necesare pentru producerea cel puțin a cantității de semințe menționate la articolul 15 este rezervat în scopul conservării varietății în regiunea sa de origine.
   Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aprobarea regiunilor suplimentare respective.
   (3)   În cazul în care un stat membru aprobă regiuni suplimentare pentru producerea de semințe, în conformitate cu articolul 13, acesta nu face uz de derogarea prevăzută la alineatul (2) din prezentul articol.
   Articolul 15
   Restricții cantitative
   Fiecare stat membru se asigură că, pentru fiecare varietate de conservare, cantitatea de semințe comercializate pe an nu depășește cantitatea necesară pentru producția de legume pe numărul de hectare stabilit în anexa I pentru speciile respective.
   Articolul 16
   Aplicarea restricțiilor cantitative
   (1)   Statele membre se asigură că producătorii notifică acestora, înainte de începutul fiecărui sezon de producție, datele privind suprafața și locația zonei destinate producției de semințe.
   (2)   În cazul în care, pe baza notificărilor menționate la alineatul (1), cantitățile stabilite de statele membre în conformitate cu articolul 15 sunt susceptibile de a fi depășite, statele membre alocă fiecărui producător în cauză cantitatea pe care ar putea să o comercializeze în respectivul sezon de producție.
   Articolul 17
   Închiderea ambalajelor
   (1)   Statele membre se asigură că semințele din varietățile de conservare pot fi comercializate numai în ambalaje închise prevăzute cu un sistem de închidere.
   (2)   Furnizorul închide ambalajele semințelor în asemenea mod încât să nu poată fi deschise fără ca sistemul de închidere să se deterioreze sau fără să lase urme de manipulare pe eticheta furnizorului sau pe ambalaj.
   (3)   În vederea asigurării închiderii în conformitate cu alineatul (2), sistemul de închidere cuprinde cel puțin eticheta sau aplicarea unui sigiliu.
   Articolul 18
   Etichetare
   Statele membre se asigură că ambalajele sau recipientele cu semințe din varietăți de conservare poartă o etichetă a furnizorului sau o mențiune tipărită care cuprinde următoarele informații:

               (a)

               textul „reglementări și norme CE”;

               (b)

               numele și adresa persoanei însărcinate cu aplicarea etichetelor sau marca de identificare a acesteia;

               (c)

               anul închiderii, exprimat după cum urmează: „închis …” (anul), sau anul ultimei prelevării de eșantioane în vederea efectuării ultimei analize de germinare, exprimat după cum urmează: „eșantionat …” (anul);

               (d)

               specia;

               (e)

               denumirea varietății de conservare;

               (f)

               textul „semințe certificate ale unei varietăți de conservare” sau „semințe standard ale unei varietăți de conservare”;

               (g)

               regiunea de origine;

               (h)

               în cazul în care regiunea producătoare de semințe este diferită de regiunea de origine, se indică regiunea producătoare de semințe;

               (i)

               numărul de referință al lotului, dat de persoana însărcinată cu aplicarea etichetelor;

               (j)

               greutatea netă sau brută declarată sau numărul declarat de semințe;

               (k)

               în cazul în care se indică greutatea și faptul că au fost utilizate pesticide granulate, substanțe de drajare sau alți aditivi solizi, tipul tratamentului chimic sau al aditivului, precum și raportul aproximativ dintre greutatea glomerulelor pentru semințele pure și greutatea totală.

         Articolul 19
   Control oficial a posteriori

   Statele membre se asigură că sămânța unei varietăți de conservare comercializată în temeiul prezentei directive face obiectul unui control oficial a posteriori prin intermediul inspecțiilor aleatorii menite să verifice identitatea și puritatea varietăților de semințe.
   Controlul oficial a posteriori menționat la primul paragraf se efectuează în conformitate cu metodele internaționale actuale sau, în cazul în care nu există astfel de metode, în conformitate cu orice metode corespunzătoare.
   Articolul 20
   Monitorizarea
   Statele membre se asigură, prin intermediul monitorizării oficiale în timpul producției și comercializării, că semințele sunt conforme cu prezentul capitol, acordând o atenție deosebită varietății, locațiilor producției de semințe și cantităților.

      CAPITOLUL III

         Soiuri create pentru a fi cultivate în condiții speciale

      Secțiunea I

         Acceptarea soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale

   Articolul 21
   Soiuri create pentru a fi cultivate în condiții speciale
   (1)   Statele membre pot accepta soiurile create pentru a fi cultivate în condiții speciale care fac obiectul cerințelor menționate la articolele 22 și 23.
   (2)   Statele membre pot accepta un soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale ca soi ale cărui semințe pot fi controlate doar în calitate de „semințe standard ale unui soi create pentru a fi cultivat în condiții speciale”. Un astfel de soi este înscris în catalogul comun al soiurilor și speciilor de legume ca „soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale ale cărui semințe trebuie să fie controlate în conformitate cu articolul 26 din Directiva 2009/145/CE a Comisiei”.
   Articolul 22
   Cerințe fundamentale de fond
   (1)   Pentru a fi acceptate ca soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale, astfel cum se menționează la articolul 1 alineatul (1) litera (b), un soi nu trebuie să aibă valoare intrinsecă pentru producția comercială, dar trebuie să fie creat pentru a fi cultivat în condiții speciale.
   Un soi este considerat a fi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale dacă a fost destinat cultivării în condiții agrotehnice, climatice sau pedologice specifice.
   (2)   Prin derogare de la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2003/91/CE, statele membre pot adopta propriile dispoziții privind caracterele distinctive, de stabilitate și de uniformitate ale varietăților create pentru a fi cultivate în condiții speciale.
   În asemenea cazuri, statele membre se asigură că se vor aplica, în ceea ce privește caracterele distinctive și de stabilitate, cel puțin caracteristicile menționate în:

               (a)

               chestionarele tehnice asociate protocoalelor de testare ale Oficiului Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP), în cazul speciilor enumerate în anexa I la Directiva 2003/91/CE, care se aplică speciilor respective; sau

               (b)

               chestionarele tehnice anexate Orientărilor Uniunii Internaționale pentru Protecția Noilor Soiuri de Plante (UPOV), în cazul speciilor enumerate în anexa II la Directiva 2003/91/CE, care se aplică speciilor respective.

         În ceea ce privește evaluarea uniformității, se aplică Directiva 2003/91/CE.
   Cu toate acestea, în cazul în care nivelul uniformității este stabilit pe baza varietăților atipice, se aplică o populație standard de 10 % și o probabilitate de acceptare de cel puțin 90 %.
   Articolul 23
   Cerințe procedurale
   Prin derogare de la articolul 7 alineatul (1) prima teză din Directiva 2002/55/CE, nu este necesară nicio examinare oficială în cazul în care sunt suficiente următoarele informații privind decizia referitoare la acceptarea soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale:

               (a)

               descrierea soiului destinat cultivării în condiții speciale și denumirea acestuia;

               (b)

               rezultatele testelor neoficiale;

               (c)

               cunoștințe dobândite din experiența practică în timpul cultivării, reproducerii și utilizării, astfel cum au fost notificate de către solicitantul statului membru respectiv;

               (d)

               alte informații, îndeosebi din partea autorităților competente în domeniul resurselor genetice ale plantelor sau din partea organizațiilor recunoscute în acest sens de către statele membre.

         Articolul 24
   Excludere de la acceptare
   Nu se acceptă includerea unui soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale în cataloagele naționale ale soiurilor, în cazul în care:

               (a)

               acest soi este deja menționat în catalogul comun al soiurilor și speciilor de legume, cu altă denumire decât cea de soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale sau în cazul în care a fost șters din respectivul catalog comun al soiurilor și speciilor de legume în ultimii doi ani sau dacă perioada acordată în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din Directiva 2002/55/CE a expirat cu mai puțin de doi ani înainte; sau

               (b)

               este protejat de un regim de protecție comunitară a soiurilor vegetale, astfel cum prevede Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului, sau de un regim de protecție națională a soiurilor vegetale sau în cazul în care se află în curs o cerere în acest sens.

         Articolul 25
   Denumirea
   (1)   În ceea ce privește denumirile soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale cunoscute înainte de 25 mai 2000, statele membre pot permite derogări de la Regulamentul (CE) nr. 637/2009, cu excepția cazului în care asemenea derogări ar încălca drepturile anterioare ale unei terțe părți care sunt protejate în conformitate cu articolul 2 din respectivul regulament.
   (2)   Prin derogare de la articolul 9 alineatul (2) din Directiva 2002/55/CE, statele membre pot accepta mai mult de o denumire pentru un soi, în cazul în care este vorba despre denumiri tradiționale.

      Secțiunea II

         Comercializarea semințelor soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale

   Articolul 26
   Verificare
   Prin derogare de la articolul 20 din Directiva 2002/55/CE, statele membre pot stabili că semințele soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale pot fi controlate în calitate de „semințe standard ale unui soi destinat cultivării în condiții speciale”, dacă îndeplinesc următoarele cerințe:

               (a)

               semințele îndeplinesc cerințele privind comercializarea „semințelor standard” prevăzute în Directiva 2002/55/CE, cu excepția cerințelor privind puritatea minimă a soiului;

               (b)

               semințele prezintă un nivel suficient de puritate a varietății.

         Articolul 27
   Testarea semințelor
   (1)   Statele membre se asigură că testele sunt efectuate pentru a verifica faptul că semințele varietăților create pentru a fi cultivate în condiții speciale îndeplinesc cerințele de certificare stabilite la articolul 26.
   (2)   Testele menționate la alineatul (1) se efectuează în conformitate cu metodele internaționale actuale sau, în cazul în care nu există astfel de metode, în conformitate cu orice metode corespunzătoare.
   Articolul 28
   Restricții cantitative
   Statele membre se asigură că semințele soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale sunt comercializate în ambalaje mici care nu depășesc greutatea netă maximă stabilită în anexa II pentru diferitele specii.
   Articolul 29
   Închiderea ambalajelor
   (1)   Statele membre se asigură că semințele din varietăți create pentru a fi cultivate în condiții speciale pot fi comercializate numai în ambalaje închise prevăzute cu un sistem de închidere.
   (2)   Furnizorul închide ambalajele semințelor în asemenea mod încât să nu poată fi deschise fără ca sistemul de închidere să se deterioreze sau fără să lase urme de manipulare pe eticheta furnizorului sau pe ambalaj.
   (3)   În vederea asigurării închiderii în conformitate cu alineatul (2), sistemul de închidere cuprinde cel puțin eticheta sau aplicarea unui sigiliu.
   Articolul 30
   Etichetare
   Statele membre se asigură că ambalajele pachetelor de semințe ale soiurilor create pentru a fi cultivate în condiții speciale poartă eticheta furnizorului sau o mențiune tipărită sau ștampilată cuprinzând următoarele informații:

               (a)

               textul „reglementări și norme CE”;

               (b)

               numele și adresa persoanei însărcinate cu aplicarea etichetelor sau marca de identificare a acesteia;

               (c)

               anul închiderii, exprimat după cum urmează: „închid …” (anul), sau anul ultimei prelevări de eșantioane în vederea efectuării ultimei analize de germinație, exprimat după cum urmează: „eșantionat …” (anul);

               (d)

               specia;

               (e)

               denumirea varietății;

               (f)

               textul „soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale”;

               (g)

               numărul de referință al lotului, dat de persoana însărcinată cu aplicarea etichetelor;

               (h)

               greutatea netă sau brută declarată sau numărul declarat de semințe;

               (i)

               în cazul în care se indică greutatea și faptul că au fost utilizate pesticide granulate, substanțe de drajare sau alți aditivi solizi, tipul tratamentului chimic sau al aditivului, precum și raportul aproximativ dintre greutatea glomerulelor pentru semințele pure și greutatea totală.

         Articolul 31
   Control oficial a posteriori

   Statele membre se asigură că sămânța unui soi destinat cultivării în condiții speciale face obiectul unui control oficial a posteriori prin intermediul inspecțiilor aleatorii menite să verifice identitatea și puritatea varietăților.
   Controlul oficial a posteriori menționat la primul paragraf se efectuează în conformitate cu metodele internaționale actuale sau, în cazul în care nu există astfel de metode, în conformitate cu orice metode corespunzătoare.
   Articolul 32
   Monitorizarea
   Statele membre se asigură, prin intermediul monitorizării oficiale în timpul producției și comercializării, că semințele sunt conforme cu prezentul capitol, acordând o atenție deosebită varietății și cantităților.

      CAPITOLUL IV

         Dispoziții generale și finale

   Articolul 33
   Raportare
   Statele membre se asigură că furnizorii care acționează pe teritoriul lor raportează pentru fiecare sezon de producție cantitatea de semințe a fiecărei varietăți de conservare și a fiecărui soi destinat cultivării în condiții speciale introduse pe piață.
   Statele membre raportează, la cerere, Comisiei și celorlalte state membre cantitatea de semințe din fiecare varietate de conservare și din fiecare soi creat pentru a fi cultivat în condiții speciale introdus pe piață pe teritoriul acestora.
   Articolul 34
   Notificare către organizațiile recunoscute în domeniul resurselor genetice ale plantelor
   Statele membre notifică Comisiei numele organizațiilor recunoscute, menționate la articolul 5 litera (d), articolul 8 alineatul (1), articolul 13 alineatul (1) și articolul 23 litera (d).
   Articolul 35
   Evaluare
   Până la 31 decembrie 2013, Comisia evaluează punerea în aplicare a prezentei directive.
   Articolul 36
   Transpunere
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2010. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele dispozițiilor, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 37
   Intrare în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 38
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 26 noiembrie 2009.

            Pentru Comisie

         Androulla VASSILIOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 193, 20.7.2002, p. 33.

      (2)  JO L 309, 13.12.1993, p. 1.

      (3)  JO L 378, 23.12.2004, p. 1.

      (4)  JO L 162, 30.4.2004, p. 18.

      (5)  JO L 277, 21.10.2005, p. 1.

      (6)  JO L 254, 8.10.2003, p. 11.

      (7)  JO L 191, 23.7.2009, p. 10.

      (8)  JO L 227, 1.9.1994, p. 1.

      ANEXA I

         Restricții cantitative privind comercializarea semințelor varietăților de conservare, astfel cum sunt menționate la articolul 15

                  Denumirea botanică

                  Numărul maxim de hectare pe stat membru pentru producția de legume pe varietăți de conservare

                     Allium cepa L. – grupul Cepa

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. – grupul Aggregatum

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      ANEXA II

         Greutatea netă maximă pe ambalaj, astfel cum se menționează la articolul 28

                  Denumirea botanică

                  Greutatea netă maximă pe ambalaj exprimată în grame

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. [grupul Cepa, grupul Aggregatum]

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. [toate]

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: Directiva 2006/124/CE a Comisiei din 5 decembrie 2006 de modificare a Directivei 92/33/CEE a Consiliului privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume altul decât semințele, precum și a Directivei 2002/55/CE a Consiliului privind comercializarea semințelor de legumeText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0124

Jurnalul Oficial L 339 , 06/12/2006 p. 0012 - 0015 Jurnalul Oficial L 314 , 01/12/2007 p. 0393 - 0396

		20061205Directiva 2006/124/CE a Comisieidin 5 decembrie 2006de modificare a Directivei 92/33/CEE a Consiliului privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume altul decât semințele, precum și a Directivei 2002/55/CE a Consiliului privind comercializarea semințelor de legume(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 92/33/CEE a Consiliului din 28 aprilie 1992 privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume altul decât semințele [1], în special articolul 1 alineatul (3),având în vedere Directiva 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume [2], în special articolul 2 alineatul (2) și articolul 45,întrucât:(1) Directiva 2002/55/CE nu reglementează toate genurile și speciile de legume reglementate de Directiva 92/33/CEE. Este necesar să se extindă domeniul de aplicare a Directivei 2002/55/CE pentru ca aceasta să se aplice acelorași genuri și specii ca și Directiva 92/33/CEE.(2) Directivele 2002/55/CE și 92/33/CEE nu se aplică pentru Zea mays L. (porumb de floricele și porumb zaharat), plantă a cărei cultură este răspândită în anumite state membre noi. Este necesar să se extindă domeniul de aplicare a celor două directive pentru a include Zea mays L. Deși porumbul, inclusiv porumbul de floricele și porumbul zaharat, este inclus în clasa cerealelor în temeiul legislației privind politica agricolă comună, semințele destinate cultivării porumbului de floricele și porumbului zaharat trebuie supuse legislației specifice privind comercializarea semințelor de legume.(3) Ca urmare a evoluției cunoștințelor științifice, anumite denumiri botanice folosite în Directivele 92/33/CEE și 2002/55/CE s-au dovedit incorecte sau de o autenticitate îndoielnică. În consecință, este necesar să se adapteze respectivele denumiri la denumirile acceptate la nivel internațional.(4) Prin urmare, Directivele 92/33/CEE și 2002/55/CE ar trebui modificate în consecință.(5) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,DECIDE:Articolul 1Lista genurilor și speciilor din anexa II la Directiva 92/33/CEE se înlocuiește cu lista din anexa la prezenta directivă.Articolul 2Directiva 2002/55/ce se modifică după cum urmează:1. Lista genurilor și speciilor de la articolul 2 alineatul (1) litera (b) se înlocuiește cu lista din anexa la prezenta directivă.2. Punctul 3 litera (a) din anexa II se modifică după cum urmează:(a) Se adaugă următoarele rânduri, în ordine alfabetică:„Allium fistulosum | 97 | 0,5 | 65” |„Allium sativum | 97 | 0,5 | 65” |„Allium schoenoprasum | 97 | 0,5 | 65” |„Rheum rhabarbarum | 97 | 0,5 | 70” |„Zea mays | 98 | 0,1 | 85”; |(b) Termenii "Brassica oleracea (alte subspecii)" se înlocuiesc cu termenii "Brassica oleracea (altele decât conopidă)";(c) Termenii "Brassica pekinensis" se înlocuiesc cu termenii "Brassica rapa (varză chinezească)";(d) Termenii "Brassica rapa" cu termenii "Brassica rapa (nap)";(e) Termenii "Lycopersicon lycopersicum" se înlocuiesc cu termenii "Lycopersicon esculentum".3. Punctul 2 din anexa III se modifică după cum urmează:(a) Se adaugă următoarele rânduri, în ordine alfabetică:„Allium fistulosum | 15” |„Allium sativum | 20” |„Allium schoenoprasum | 15” |„Rheum rhabarbarum | 135” |„Zea mays | 1000” |(b) Termenii "Brassica pekinensis" se elimină;(c) Termenii "Lycopersicon lycopersicum" se înlocuiesc cu termenii "Lycopersicon esculentum".Articolul 3(1) Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2007 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Dispozițiile se aplică de la 1 iulie 2007. Cu toate acestea, se poate amâna până la 31 decembrie 2009 aplicarea dispozițiilor privind acceptarea oficială a soiurilor din speciile Allium cepa L. (grupa aggregatum), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. și Zea mays L.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții , ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 5 decembrie 2006.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO L 157, 10.6.1992, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2005/55/CE a Comisiei (JO L 22, 26.1.2005, p. 17).[2] JO L 193, 20.7.2002, p. 33. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/117/CE (JO L 14, 18.1.2005, p. 18).--------------------------------------------------20061205ANEXĂ"Allium cepa L.—Grupa cepa | Ceapă Ceapă eșalotă |—Grupa aggregatum | Ceapă eșalotă |Allium fistulosum L. | Ceapă de iarnă |Allium porrum L. | Praz |Allium sativum L. | Usturoi |Allium schoenopasum L. | Arpagic |Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. | Asmățui |Apium graveolens L. | Țelină Țelină de rădăcină |Asparagus officinalis L. | Sparanghel |Beta vulgaris L. | Sfeclă roșie, inclusiv Cheltenham beet Sfeclă pentru pețiol și frunze |Brassica oleracea L. | Varză creață Conopidă Broccoli Varză de Bruxelles Varză creață de Milano Varză albă Varză roșie Gulie |Brassica rapa L. | Varză chinezească Nap |Capsicum annuum L. | Ardei iute |Cichorium endivia L. | Cicoare creață de grădină Cicoare de grădină cu frunze întregi (scarola) |Cichorium intybus L. | Cicoare witloof Cicoare cu frunze late (cicoare italiană) Cicoare industrială |Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai | Pepene verde |Cucumis melo L. | Pepene galben |Cucumis sativus L. | Castravete Cornișon |Cucurbita maxima Duchesne | Dovleac moscat |Cucurbita pepo L. | Dovleac |Cynara cardunculus L. | Anghinare Cardon |Daucus carota L. | Morcov Morcov furajer |Foeniculum vulgare Mill. | Fenicul |Lactuca sattiva L. | Salată |Lycopersicon esculentum Mill. | Tomată |Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill | Pătrunjel |Phaseolus coccineus L. | Fasole spaniolă |Phaseolus vulgaris L. | Fasole de grădină Fasole urcătoare |Pisum sativum L. (partim) | Mazăre cu bob zbârcit Mazăre cu bob rotund Mazăre dulce |Raphanus sativus L. | Ridiche de lună Ridiche neagră |Rheum rhabarbarum L. | Rubarbă |Scorzonera hispanica L. | Scorționeră |Solanum melongena L. | Pătlăgea vânătă |Spinacia oleracea L. | Spanac |Valerianella locusta (L.) Laterr. | Fetică |Vicia faba L. (partim) | Bob mare |Zea mays L. (partim) | Porumb zaharat Porumb de floricele" |--------------------------------------------------


title: Directiva 2008/72/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume, altul decât semințele (versiune codificată) (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               1.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 205/28

      DIRECTIVA 2008/72/CE A CONSILIULUI

   din 15 iulie 2008
   privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume, altul decât semințele
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (versiune codificată)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 92/33/CEE a Consiliului din 28 aprilie 1992 privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume, altul decât semințele (2) a fost modificată de mai multe ori în mod substanțial (3). Din motive de claritate și de coerență ar trebui să se codifice directiva menționată.

               (2)

               Producția de legume ocupă un loc important în agricultura Comunității.

               (3)

               Obținerea unor rezultate satisfăcătoare în cultivarea legumelor depinde, în mare măsură, de calitatea și starea fitosanitară nu numai a semințelor care fac obiectul Directivei 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume (4), ci și a materialului săditor utilizat pentru răsadurile de legume.

               (4)

               În ceea ce privește diferențele dintre tratamentele aplicate în statele membre materialului săditor și răsadurilor de legume, există probabilitatea ca acestea să creeze bariere în calea schimburilor comerciale și să împiedice astfel libera circulație a acestor produse în cadrul Comunității.

               (5)

               Condițiile armonizate la nivel comunitar ar trebui să garanteze achiziționarea pe teritoriul Comunității de material săditor și de răsaduri de legume de bună calitate și care se află într-o stare fitosanitară bună.

               (6)

               În măsura în care se referă la aspecte fitosanitare, aceste condiții armonizate trebuie să fie în concordanță cu Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (5).

               (7)

               Fără a aduce atingere dispozițiilor fitosanitare prevăzute în Directiva 2000/29/CE, nu ar trebui să se aplice normele comunitare privind comercializarea materialului săditor și a răsadurilor de legume, dacă s-a demonstrat că aceste produse sunt destinate exportului către țări terțe, dat fiind că prevederile în vigoare în aceste țări pot fi diferite de cele din prezenta directivă.

               (8)

               Stabilirea normelor fitosanitare și de calitate pentru fiecare gen și fiecare specie de legume necesită studii tehnice și științifice îndelungate și aprofundate. Prin urmare, ar trebui stabilită în acest scop o procedură specifică.

               (9)

               Este, în primul rând, responsabilitatea furnizorilor de material săditor și de răsaduri de legume de a garanta că produsele proprii îndeplinesc condițiile stabilite în prezenta directivă.

               (10)

               Autoritățile competente din statele membre ar trebui, prin efectuarea de controale și inspecții, să asigure că furnizorii îndeplinesc condițiile menționate mai sus.

               (11)

               Ar trebui prevăzute unele măsuri de control comunitare pentru a se asigura aplicarea uniformă în toate statele membre a normelor stabilite în prezenta directivă.

               (12)

               Este în interesul cumpărătorilor de material săditor și de răsaduri de legume ca denumirile soiurilor să fie cunoscute și identitatea acestora să fie protejată.

               (13)

               În acest scop, ar trebui să se prevadă, atât cât este posibil, aplicarea normelor privind aspectul varietal, astfel cum au fost ele stabilite deja cu privire la comercializarea semințelor de legume.

               (14)

               Pentru a se asigura identitatea și comercializarea corespunzătoare a materialului săditor și a răsadurilor de legume, ar trebui să se adopte norme comunitare privind separarea loturilor și marcarea. Etichetele utilizate ar trebui să furnizeze toate informațiile necesare atât pentru controalele oficiale, cât și pentru informarea utilizatorilor.

               (15)

               Ar trebui adoptate norme care să permită, în cazul unor dificultăți temporare de furnizare, comercializarea materialului săditor și a răsadurilor de legume care îndeplinesc cerințe mai puțin stricte decât cele prevăzute în prezenta directivă.

               (16)

               Ar trebui să se interzică statelor membre impunerea, în ceea ce privește genurile și speciile menționate în anexa II pentru care se vor întocmi fișe, a unor condiții sau restricții de comercializare noi, altele decât cele prevăzute în prezenta directivă.

               (17)

               Ar trebui să se prevadă posibilitatea de a autoriza comercializarea, în interiorul Comunității, de material săditor și de răsaduri de legume produse în țări terțe, cu condiția ca aceste produse să ofere întotdeauna aceleași garanții ca și materialul săditor și răsadurile de legume produse în Comunitate și care sunt conforme cu dispozițiile comunitare.

               (18)

               Pentru armonizarea metodelor tehnice de control aplicate în statele membre și pentru a compara materialul săditor și răsadurile de legume produse în Comunitate cu cele produse în țări terțe, ar trebui efectuate teste comparative pentru verificarea conformității acestor produse cu cerințelele prezentei directive.

               (19)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (6).

               (20)

               Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul național și de aplicare a directivelor menționate în anexa III partea B,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se aplică în cazul comercializării, în interiorul Comunității, a răsadurilor de legume și a materialului săditor, altul decât semințele.
   (2)   Articolele 2-20 și articolul 23 se aplică genurilor și speciilor enumerate în anexa II, precum și hibrizilor lor.
   Articolele menționate se aplică, de asemenea, portaltoaielor și altor părți ale plantelor ce aparțin altor genuri sau specii, sau hibrizilor acestora, dacă materialele ce aparțin genurilor sau speciilor menționate mai sus sau hibrizilor acestora sunt sau trebuie să fie altoite pe ele.
   (3)   Modificările din lista genurilor și a speciilor care figurează în anexa II sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (3).
   Articolul 2
   Prezenta directivă nu se aplică răsadurilor de legume și nici materialului săditor pentru care s-a demonstrat că sunt destinate exportului către țări terțe, dacă sunt corect identificate ca atare și izolate suficient, fără a aduce atingere normelor sanitare stabilite în Directiva 2000/29/CE.
   Măsurile de punere în aplicare din primul paragraf, în special cele privind identificarea și izolarea, sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 3
   În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „material săditor” înseamnă părți ale plantelor și orice material al plantelor, inclusiv portaltoii, destinate sădirii și producției de legume;

               (b)

               „răsaduri” înseamnă plante și părți ale acestora, inclusiv, în cazul plantelor altoite, altoiul, destinate plantării pentru producția de legume;

               (c)

               „furnizor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce desfășoară cel puțin una dintre activitățile următoare legate de materialul săditor și de răsadurile de legume: reproducerea, producerea, menținerea și/sau tratarea și comercializarea;

               (d)

               „comercializare” înseamnă menținerea la dispoziție sau în stoc, expunerea sau punerea în vânzare, vânzarea și/sau livrarea către o altă persoană, sub orice formă, a materialului săditor sau a răsadurilor de legume;

               (e)

               „organism oficial responsabil” înseamnă:

                           (i)

                           autoritatea unică și centrală, creată sau desemnată de statul membru, aflată sub supravegherea guvernului național și responsabilă cu problemele privind calitatea;

                           (ii)

                           orice altă autoritate publică creată:

                                       —

                                       fie la nivel național;

                                       —

                                       fie la nivel regional, sub supravegherea autorităților naționale, în limitele stabilite în legislația națională a statului membru respectiv.

                     Organismele menționate la punctele (i) și (ii) pot, în conformitate cu legislația națională, să delege atribuțiile menționate în prezenta directivă care ar trebui aduse la îndeplinire sub autoritatea și sub supravegherea acestora oricărei persoane juridice de drept public sau privat care, în baza statutului său aprobat oficial, este însărcinată exclusiv cu executarea unor funcții de interes public specifice, cu condiția ca această persoană juridică și membrii acesteia să nu aibă niciun interes personal în ceea ce privește rezultatul măsurilor pe care le iau.
               Statele membre asigură existența unei strânse cooperări între organismele menționate la punctul (i) și cele menționate la punctul (ii).
               În plus, în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2), poate fi autorizată oricare altă persoană juridică înființată în numele unui organism menționat la punctele (i) și (ii) și care acționează sub autoritatea și sub supravegherea acestui organism, cu condiția ca această persoană juridică să nu aibă niciun interes personal în ceea ce privește rezultatul măsurilor pe care le ia.
               Statele membre notifică Comisiei organismele lor oficiale responsabile. Comisia transmite această informație celorlalte state membre;

               (f)

               „măsuri oficiale” înseamnă măsuri luate de către organismul oficial responsabil;

               (g)

               „inspecție oficială” înseamnă o inspecție efectuată de către organismul oficial responsabil;

               (h)

               „declarație oficială” înseamnă declarația făcută de către un organism oficial responsabil sau sub autoritatea acestuia;

               (i)

               „lot” înseamnă un anumit număr de elemente ale unui produs unic, care poate fi identificat prin omogenitatea compoziției sale și prin originea sa;

               (j)

               „laborator” înseamnă un organism de drept public sau privat care efectuează analize și stabilește un diagnostic corect care permite producătorului să supravegheze calitatea producției.

         Articolul 4
   Potrivit procedurii menționate la articolul 21 alineatul (3), în anexa I se întocmește, pentru fiecare gen și specie menționată în anexa II și pentru portaltoaiele altor genuri și specii, dacă materialele unuia dintre genurile și speciile menționate sunt folosite ca altoaie, o fișă în care se face referire la condițiile fitosanitare stabilite în Directiva 2000/29/CE și care se aplică genului și/sau speciei respective și în care se indică:

               (a)

               condițiile pe care trebuie să le îndeplinească răsadurile de legume, în special sub aspectul calității și al purității recoltelor și, dacă este cazul, sub cel al caracteristicilor soiului. Aceste condiții se regăsesc în partea A din anexa I;

               (b)

               condițiile pe care trebuie să le îndeplinească materialul săditor, în special cele legate de procedeul de sădire aplicat purității culturii pe picior și, dacă este cazul, caracteristicilor soiurilor. Aceste caracteristici se regăsesc în partea B din anexa I.

         Articolul 5
   (1)   Statele membre asigură că furnizorii iau toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea normelor stabilite în prezenta directivă în toate etapele de producție și de comercializare a materialului săditor și a răsadurilor de legume.
   (2)   În vederea aplicării alineatului (1), furnizorii respectivi efectuează, personal sau prin intermediul unui furnizor autorizat sau al organismului oficial responsabil, controale bazate pe următoarele principii:

               —

               identificarea punctelor critice ale procesului de producție pe baza metodelor de producție utilizate;

               —

               elaborarea și punerea în aplicare a unor metode de supraveghere și de control al punctelor critice menționate la prima liniuță;

               —

               prelevarea de eșantioane pentru analiză într-un laborator autorizat de către organismul oficial responsabil, în scopul verificării respectării normelor stabilite în prezenta directivă;

               —

               înregistrarea în scris sau într-un alt mod de păstrare durabilă a datelor menționate la prima, a doua și a treia liniuță și ținerea unei evidențe a producției și a comercializării răsadurilor și a materialului săditor care să fie ținute la dispoziția organismului oficial responsabil. Aceste documente și acest registru sunt păstrate cel puțin un an.

         Totuși, furnizorii a căror activitate în acest domeniu se limitează la simpla distribuire a materialului săditor și a răsadurilor de legume produse și ambalate în afara întreprinderii lor sunt obligați doar să țină o evidență scrisă sau în orice altă formă durabilă a operațiunilor de cumpărare și de vânzare și/sau de livrare a acestor produse.
   Prezentul alineat nu se aplică furnizorilor a căror activitate în acest domeniu se limitează la livrarea unor cantități mici de material săditor și de răsaduri de legume destinate consumatorilor finali care nu sunt specialiști.
   (3)   În cazul în care rezultatele propriilor lor controale sau informațiile de care dispun furnizorii menționați la alineatul (1) indică prezența unuia sau a mai multor organisme dăunătoare care fac obiectul Directivei 2000/29/CE sau într-o cantitate mai mare decât cea permisă în mod normal în conformitate cu normele, dintre cele menționate în fișele menționate la articolul 4 din prezenta directivă, furnizorii informează imediat organismul oficial responsabil și iau măsurile pe care acesta le recomandă sau orice măsură necesară pentru reducerea riscului răspândirii organismelor dăunătoare respective. Furnizorii țin evidența apariției organismelor dăunătoare în unitățile lor și a tuturor măsurilor luate în această privință.
   (4)   Normele de punere în aplicare a alineatului (2) al doilea paragraf sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 6
   (1)   Organismul oficial responsabil autorizează furnizorii după ce constată că metodele și unitățile de producție ale acestora respectă, în ceea ce privește natura activităților desfășurate, cerințele din prezenta directivă. Dacă un furnizor hotărăște să efectueze alte activități decât cele pentru care a fost autorizat, autorizația trebuie reînnoită.
   (2)   Organismul oficial responsabil acordă autorizație laboratoarelor după ce a constatat că aceste laboratoare, metodele și unitățile acestora respectă, având în vedere activitățile de control desfășurate, cerințele prezentei directive, precizate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2). Dacă un laborator hotărăște să efectueze alte activități decât cele pentru care a fost autorizat, autorizația trebuie reînnoită.
   (3)   În cazul în care cerințele de la alineatele (1) și (2) nu mai sunt respectate, organismul oficial responsabil ia măsurile necesare în acest sens. În acest scop, acesta ține cont în special de concluziile controalelor efectuate în conformitate cu articolul 7.
   (4)   Supravegherea și controlul furnizorilor, al unităților și al laboratoarelor se efectuează în mod regulat de către organismul oficial responsabil sau sub autoritatea acestuia, iar acest organism trebuie să aibă, în orice moment, acces liber în toate unitățile pentru a asigura respectarea cerințelor prezentei directive. Normele de punere în aplicare privind supravegherea și controlul sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Dacă supravegherea și controlul indică nerespectarea cerințelor prezentei directive, organismul oficial responsabil ia măsurile necesare în acest sens.
   Articolul 7
   (1)   Experții Comisiei, în colaborare cu organismele oficiale responsabile din statele membre, pot, dacă este necesar, să efectueze controale la fața locului pentru a garanta aplicarea uniformă a prezentei directive și, în special, pentru a verifica respectarea efectivă a cerințelor acesteia de către furnizori. Statul membru pe teritoriul căruia se efectuează un control este obligat să acorde expertului tot sprijinul în îndeplinirea sarcinii acestuia. Comisia informează statele membre despre rezultatele investigțiilor efectuate.
   (2)   Normele de punere în aplicare a alineatului (1) sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 8
   (1)   Materialul săditor și răsadurile de legume nu pot fi comercializate decât de către furnizori autorizați și cu condiția ca aceștia să respecte cerințele formulate în fișa menționată la articolul 4.
   (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 2000/29/CE, alineatul (1) nu se aplică materialului săditor și răsadurilor de legume destinate:

               (a)

               testelor sau folosirii în scopuri științifice; sau

               (b)

               selecțiilor; sau

               (c)

               unor măsuri ce vizează păstrarea diversității genetice.

         (3)   Normele de punere în aplicare a literelor (a), (b) și (c) de la alineatul (2) sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 9
   (1)   Fără a aduce atingere articolului 2, materialul săditor și răsadurile de legume care aparțin genurilor și speciilor enumerate în anexa II și care sunt reglementate de Directiva 2002/55/CE nu sunt comercializate în interiorul Comunității decât dacă aparțin unui soi admis în conformitate cu directiva respectivă.
   (2)   Fără a aduce atingere articolului 2 și alineatului (3) din prezentul articol, materialul săditor și răsadurile de legume care aparțin genurilor și speciilor enumerate în anexa II și care nu sunt reglementate de Directiva 2002/55/CE nu sunt comercializate în interiorul Comunității decât dacă aparțin unui soi admis oficial în cel puțin un stat membru.
   În ceea ce privește condițiile de admitere, se aplică dispozițiile prevăzute la articolele 4 și 5 și la articolul 9 alineatul (3) din Directiva 2002/55/CE.
   În ceea ce privește procedurile și formalitățile privind admiterea și selecția pentru conservare, se aplică mutatis mutandis dispozițiile prevăzute la articolul 3 alineatele (2) și (4), la articolele 6, 7 și 8, la articolul 9 alineatele (1), (2) și (4) și la articolele 10-15 din Directiva 2002/55/CE.
   În fiecare caz, se poate ține cont de rezultatele testelor neoficiale și de informațiile practice culese pe parcursul creșterii.
   (3)   Soiurile admise oficial în conformitate cu dispozițiile prevăzute la alineatul (2) sunt înscrise în Catalogul comun al soiurilor de specii de legume menționat la articolul 17 din Directiva 2002/55/CE. Articolul 16 alineatul (2) și articolele 17, 18 și 19 din directiva menționată se aplică mutatis mutandis.
   Articolul 10
   (1)   Pe parcursul perioadei de creștere, precum și la scoaterea sau prelevarea altoiurilor de pe materialul parental, materialul săditor și răsadurile de legume sunt păstrate în loturi separate.
   (2)   În cazul în care materialul săditor sau răsadurile de legume de origini diferite sunt puse împreună sau amestecate la ambalare, depozitare, transport sau livrare, furnizorul consemnează în evidența sa datele următoare: conținutul lotului și originea diferitelor elemente din care este alcătuit.
   (3)   Statele membre asigură respectarea cerințelor de la alineatele (1) și (2) prin efectuarea de inspecții oficiale.
   Articolul 11
   (1)   Fără a aduce atingere articolului 10 alineatul (2), materialul săditor și răsadurile de legume sunt comercializate doar în loturi suficient de omogene și dacă s-a demonstrat că respectă dispozițiile prezentei directive, fiind totodată însoțite de un document emis de către furnizor în conformitate cu condițiile specificate pe fișa menționată la articolul 4. Dacă acest document conține o constatare oficială, aceasta trebuie să se distingă în mod clar de celelalte secțiuni ale documentului.
   Cerințele referitoare la operațiunile de etichetare și/sau de sigilare și de ambalare a materialului săditor și a răsadurilor de legume sunt precizate în fișa menționată la articolul 4.
   (2)   În cazul în care materialul săditor și răsadurile de legume sunt puse de către un detailist la dispoziția unui consumator final care nu este specialist, cerințele referitoare la etichetare pot fi reduse la o informații adecvate privind produsul.
   Articolul 12
   (1)   Statele membre pot scuti:

               (a)

               de la aplicarea articolului 11, pe micii producători ale căror producție și vânzare de material săditor și de răsaduri de legume sunt în totalitate destinate utilizării finale de către persoane pe piața locală care nu sunt implicate profesional în producția de legume („circulație locală”);

               (b)

               de controalele și de inspecțiile oficiale menționate la articolul 18, circulația locală de material săditor și de răsaduri de legume produse de respectivele persoane scutite.

         (2)   Normele de punere în aplicare referitoare la alte cerințe privind scutirile menționate la alineatul (1), în special cu privire la noțiunile de „mici producători” și de „piață locală”, precum și la procedurile aferente sunt adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 13
   În cazul unor dificultăți temporare privind furnizarea cu material săditor și cu răsaduri de legume care îndeplinesc cerințele stabilite în prezenta directivă, se pot adopta, în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2), măsuri care să permită comercializarea de material săditor și de răsaduri de legume în condiții mai puțin stricte, fără a aduce atingere normelor fitosanitare stabilite prin Directiva 2000/29/CE.
   Articolul 14
   (1)   Materialul săditor și răsadurile de legume ce respectă cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă nu sunt supuse niciunor restricții de comercializare în ceea ce privește furnizorul, aspectele fitosanitare, mediul de cultură și modalitățile de inspecție, în afara celor prevăzute în prezenta directivă.
   (2)   Comercializarea materialului săditor și a răsadurilor de legume al căror soi figurează în Catalogul comun al soiurilor de specii de legume nu este supusă niciunor restricții în ceea ce privește soiul, în afara celor prevăzute prin prezenta directivă.
   Articolul 15
   În ceea ce privește produsele menționate la anexa II, statele membre se abțin să impună condiții mai stricte sau restricții de comercializare, altele decât condițiile prevăzute în fișele menționate la articolul 4 sau, în lipsa acestora, altele decât cele existente la data de 28 aprilie 1992.
   Articolul 16
   (1)   În conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2), se hotărăște dacă materialul săditor și răsadurile de legume produse într-o țară terță și prezentând aceleași garanții în ceea ce privește obligațiile furnizorului, identitatea, caracteristicile, aspectele fitosanitare, mediul de cultură, ambalajul, modalitățile de inspecție, marcarea și sigilarea sunt echivalente, din aceste puncte de vedere, cu materialul săditor și cu răsadurile de legume produse în Comunitate și conforme cu cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă.
   (2)   Până la adoptarea deciziei menționate la alineatul (1), statele membre pot aplica, până la 31 decembrie 2012 și fără a aduce atingere dipozițiilor Directivei 2000/29/CE, condiții cel puțin echivalente cu cele precizate pe fișele menționate la articolul 4 din prezenta directivă, în ceea ce privește importul de material săditor și de răsaduri de legume provenind dintr-o țară terță. Dacă aceste fișe nu conțin astfel de condiții, condițiile care se aplică importului trebuie să fie cel puțin echivalente celor care se aplică producției în statul membru în cauză.
   În conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2), termenul menționat în primul paragraf din acest alineat poate fi prelungit, pentru fiecare țară terță, până la adoptarea deciziei menționate la alineatul (1) din prezentul articol.
   Materialul săditor și răsadurile de legume importate de către un stat membru în conformitate cu o decizie luată de acel stat membru în temeiul primului paragraf nu sunt supuse, în ceea ce privește elementele menționate la alineatul (1), niciunei restricții de comercializare în celelalte state membre.
   Articolul 17
   Statele membre asigură că materialul săditor și răsadurile de legume fac obiectul unei inspecții oficiale efectuate prin eșantionare în timpul procesului de producție și de comercializare și în scopul verificării respectării cerințelor și a condițiilor din prezenta directivă.
   Articolul 18
   Normele de punere în aplicare referitoare la controalele prevăzute la articolul 5 și la inspecția oficială prevăzută la articolele 10 și 17, inclusiv metodele de eșantionare, sunt adoptate, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 19
   (1)   În cazul în care, în urma supravegherii și a controlului prevăzute la articolul 6 alineatul (4), a inspecției oficiale prevăzute la articolul 17 sau a testelor prevăzute la articolul 20, se constată că materialul săditor sau răsadurile de legume nu respectă cerințele prezentei directive, organismul oficial responsabil din statul membru respectiv ia toate măsurile necesare pentru a asigura respectarea acestor cerințe sau, dacă nu este posibil, pentru interzicerea comercializării, în interiorul Comunității, a materialului săditor sau a răsadurilor de legume respective.
   (2)   În cazul în care se constată că materialul săditor sau răsadurile de legume comercializate de un anumit furnizor nu sunt în conformitate cu cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă, statul membru respectiv asigură luarea măsurilor necesare împotriva furnizorului respectiv. Dacă furnizorului în cauză i se interzice să comercializeze material săditor și răsaduri de legume, statul membru informează Comisia și autoritățile naționale competente din statele membre cu privire la aceasta.
   (3)   Toate măsurile luate în temeiul alineatului (2) sunt retrase din momentul în care se stabilește cu destulă certitudine că materialul săditor și răsadurile de legume destinate comercializării de către furnizor vor respecta, în viitor, cerințele și condițiile stabilite în prezenta directivă.
   Articolul 20
   (1)   În statele membre se efectuează verificări sau, după caz, teste pe eșantioane, pentru a se verifica dacă răsadurile de legume și materialul săditor îndeplinesc cerințele și condițiile prezentei directive, inclusiv cele de natură fitosanitară. Comisia poate organiza inspecții privind verificările, efectuate de reprezentanți ai statelor membre și ai Comisiei.
   (2)   În cadrul Comunității se efectuează teste și verificări comparative comunitare pentru controlul ulterior al eșantioanelor de răsaduri de legume și material săditor introduse pe piață în conformitate cu dispozițiile obligatorii sau opționale ale prezentei directive, inclusiv normele fitosanitare. Testele și verificările comparative pot include următoarele:

               —

               răsaduri de legume și material săditor, produse în țări terțe;

               —

               răsaduri de legume și material săditor adecvate agriculturii ecologice;

               —

               răsaduri de legume și material săditor comercializate în legătură cu măsurile destinate sprijinirii conservării diversității genetice.

         (3)   Aceste teste și verificări comparative sunt utilizate pentru armonizarea metodelor tehnice de control al răsadurilor de legume și al materialului săditor și pentru controlul respectării condițiilor pe care trebuie să le îndeplinească materialul.
   (4)   Măsurile necesare efectuării testelor și a verificărilor comparative sunt adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2). Comisia informează comitetul menționat la articolul 21 alineatul (1) cu privire la măsurile tehnice luate pentru efectuarea testelor și a verificărilor și la rezultatele acestora. În cazul în care survin probleme fitosanitare, Comisia informează Comitetul permanent fitosanitar.
   (5)   Comunitatea poate acorda o contribuție financiară pentru efectuarea testelor și a verificărilor comparative prevăzute la alineatele (2) și (3).
   Contribuția financiară este acordată în limita creditelor anuale alocate de autoritatea bugetară.
   (6)   Testele și verificările comparative care pot beneficia de o contribuție financiară comunitară și modalitățile de acordare sunt stabilite în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   (7)   Testele și verificările comparative prevăzute la alineatele (2) și (3) pot fi efectuate numai de către autoritățile de stat sau de persoanele juridice care acționează sub responsabilitatea statului.
   Articolul 21
   (1)   Comisia este asistată de „Comitetul permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură”, denumit în continuare „comitetul”.
   (2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
   Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la o lună.
   (3)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
   Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
   Articolul 22
   Modificările aduse fișelor menționate la articolul 4, precum și modificările aduse condițiilor și normelor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).
   Articolul 23
   (1)   Statele membre se asigură că materialul săditor și răsadurile de legume produse pe teritoriul lor și destinate comercializării respectă cerințele prezentei directive.
   (2)   În cazul în care, în timpul unei inspecții oficiale, se constată că materialul săditor și răsadurile de legume nu pot fi comercializate pentru că nu îndeplinesc o condiție fitosanitară, statul membru respectiv adoptă măsurile oficiale necesare pentru a elimina orice risc fitosanitar care ar putea să apară.
   Articolul 24
   În ceea ce privește articolele 5-11, 14, 15, 17, 19 și 23, data punerii în aplicare pentru fiecare gen și specie menționate în anexa II este stabilită în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2), odată cu întocmirea fișei menționate la articolul 4.
   Articolul 25
   Directiva 92/33/CEE, astfel cum a fost modificată prin actele menționate în anexa III partea A, se abrogă fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor prevăzute în anexa III partea B.
   Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IV.
   Articolul 26
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 27
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BARNIER

      (1)  Avizul din 11 martie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 157, 10.6.1992, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Decizia 2007/699/CE a Comisiei (JO L 284, 30.10.2007, p. 33).

      (3)  A se vedea anexa III partea A.

      (4)  JO L 193, 20.7.2002, p. 33. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2006/124/CE a Comisiei (JO L 339, 6.12.2006, p. 12).

      (5)  JO L 169, 10.7.2000, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2008/64/CE a Comisiei (JO L 168, 28.6.2008, p. 31).

      (6)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      ANEXA I
      Condițiile care urmează a fi stabilite în conformitate cu articolul 4
      PARTEA A
      Condiții pe care trebuie să le îndeplinească răsadurile de legume.
      PARTEA B
      Fișe privind genurile și speciile care nu sunt incluse în Directiva 2002/55/CE și care cuprind condițiile pe care trebuie să le îndeplinească materialul săditor.

      ANEXA II
      Lista genurilor și a speciilor prevăzute la articolul 1 alineatul (2)

                  Allium cepa L.

                              —

                              Grupa cepa

                  Ceapă
                  Ceapă eșalotă

                              —

                              Grupa aggregatum

                  Ceapă eșalotă

                     Allium fistulosum L.

                  Ceapă de iarnă

                     Allium porrum L.

                  Praz

                     Allium sativum L.

                  Usturoi

                     Allium schoenoprasum L.

                  Arpagic

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                  Asmățui

                     Apium graveolens L.

                  Țelină
                  Țelină de rădăcină

                     Asparagus officinalis L.

                  Sparanghel

                     Beta vulgaris L.

                  Sfeclă roșie, inclusiv Cheltenham beet
                  Sfeclă pentru pețiol și frunze

                     Brassica oleracea L.

                  Varză creață
                  Conopidă
                  Broccoli
                  Varză de Bruxelles
                  Varză creață de Milano
                  Varză albă
                  Varză roșie
                  Gulie

                     Brassica rapa L.

                  Varză chinezească
                  Nap

                     Capsicum annuum L.

                  Ardei iute

                     Cichorium endivia L.

                  Cicoare creață de grădină
                  Cicoare de grădină cu frunze întregi (scarola)

                     Cichorium intybus L.

                  Cicoare witloof
                  Cicoare cu frunze late (cicoare italiană)
                  Cicoare industrială

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                  Pepene verde

                     Cucumis melo L.

                  Pepene galben

                     Cucumis sativus L.

                  Castravete
                  Cornișon

                     Cucurbita maxima Duchesne

                  Dovleac moscat

                     Cucurbita pepo L.

                  Dovleac

                     Cynara cardunculus L.

                  Anghinare
                  Cardon

                     Daucus carota L.

                  Morcov
                  Morcov furajer

                     Foeniculum vulgare Mill.

                  Fenicul

                     Lactuca sativa L.

                  Salată

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                  Tomată

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                  Pătrunjel

                     Phaseolus coccineus L.

                  Fasole spaniolă

                     Phaseolus vulgaris L.

                  Fasole de grădină
                  Fasole urcătoare

                     Pisum sativum L. (partim)

                  Mazăre cu bob zbârcit
                  Mazăre cu bob rotund
                  Mazăre dulce

                     Raphanus sativus L.

                  Ridiche de lună
                  Ridiche neagră

                     Rheum rhabarbarum L.

                  Rubarbă

                     Scorzonera hispanica L.

                  Scorționeră

                     Solanum melongena L.

                  Pătlăgea vânătă

                     Spinacia oleracea L.

                  Spanac

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  Fetică

                     Vicia faba L. (partim)

                  Bob mare

                     Zea mays L. (partim)

                  Porumb zaharat
                  Porumb de floricele

      ANEXA III
      PARTEA A
      Directiva abrogată și lista modificărilor ulterioare ale acesteia
      (menționate la articolul 25)

                  Directiva 92/33/CEE a Consiliului
                  (JO L 157, 10.6.1992, p. 1)

                  Decizia 93/400/CEE a Comisiei
                  (JO L 177, 21.7.1993, p. 27)

                  Decizia 94/152/CE a Comisiei
                  (JO L 66, 10.3.1994, p. 33)

                  Decizia 95/25/CE a Comisiei
                  (JO L 36, 16.2.1995, p. 34)

                  Decizia 97/109/CE a Comisiei
                  (JO L 39, 8.2.1997, p. 21)

                  Decizia 1999/29/CE a Comisiei
                  (JO L 8, 14.1.1999, p. 29)

                  Decizia 2002/111/CE a Comisiei
                  (JO L 41, 13.2.2002, p. 43)

                  Regulamentul (CE) nr. 806/2003 al Consiliului
                  (JO L 122, 16.5.2003, p. 1)

                  Numai anexa II punctul 6 și anexa III punctul 27

                  Directiva 2003/61/CE a Consiliului
                  (JO L 165, 3.7.2003, p. 23)

                  Numai articolul 1 punctul 4

                  Decizia 2005/55/CE a Comisiei
                  (JO L 22, 26.1.2005, p. 17)

                  Directiva 2006/124/CE a Comisiei
                  (JO L 339, 6.12.2006, p. 12)

                  Numai articolul 1 și anexa

                  Decizia 2007/699/CE a Comisiei
                  (JO L 284, 30.10.2007, p. 33)

            PARTEA B
      Termene de transpunere în legislația națională și de aplicare
      (menționate la articolul 25)

                  Directiva

                  Data limită de transpunere

                  Data de aplicare

                  92/33/CEE

                  31 decembrie 1992

                  —

                  2003/61/CE

                  10 octombrie 2003

                  —

                  2006/124/CE

                  30 iunie 2007

                  1 iulie 2007 (1)

         (1)  În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 2006/124/CE: „Dispozițiile se aplică de la 1 iulie 2007. Cu toate acestea, se poate amâna până la 31 decembrie 2009 aplicarea dispozițiilor privind acceptarea oficială a soiurilor din speciile Allium cepa L. (grupa aggregatum), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. și Zea mays L.”

      ANEXA IV
      TABEL DE CORESPONDENȚĂ

                  Directiva 92/33/CEE

                  Prezenta directivă

                  Articolele 1, 2 și 3

                  Articolele 1, 2 și 3

                  Articolul 4 teza introductivă

                  Articolul 4 teza introductivă

                  Articolul 4 punctele (i) și (ii)

                  Articolul 4 literele (a) și (b)

                  Articolele 5, 6 și 7

                  Articolele 5, 6 și 7

                  Articolul 8 alineatul (1)

                  Articolul 8 alineatul (1)

                  Articolul 8 alineatul (2) primul paragraf

                  Articolul 8 alineatul (2)

                  Articolul 8 alineatul (2) al doilea paragraf

                  Articolul 8 alineatul (3)

                  Articolul 9 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 9 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 9 alineatul (3)

                  —

                  Articolul 9 alineatul (4) primul paragraf

                  Articolul 9 alineatul (3)

                  Articolul 9 alineatul (4) al doilea paragraf

                  —

                  Articolele 10 și 11

                  Articolele 10 și 11

                  Articolul 12 primul paragraf teza introductivă

                  Articolul 12 alineatul (1) teza introductivă

                  Articolul 12 primul paragraf prima și a doua liniuță

                  Articolul 12 alineatul (1) literele (a) și (b)

                  Articolul 12 al doilea paragraf

                  Articolul 12 alineatul (2)

                  Articolele 13-20

                  Articolele 13-20

                  Articolul 21 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 21 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 21 alineatul (3)

                  Articolul 21 alineatul (4)

                  Articolul 22 alineatul (1)

                  —

                  Articolul 22 alineatul (2)

                  Articolul 21 alineatul (3)

                  Articolul 23

                  Articolul 22

                  Articolul 24

                  Articolul 23

                  Articolul 25 alineatul (1)

                  —

                  Articolul 25 alineatul (2)

                  Articolul 24

                  —

                  Articolul 25

                  —

                  Articolul 26

                  Articolul 26

                  Articolul 27

                  Anexele I și II

                  Anexele I și II

                  —

                  Anexele III și IV