title: Directiva Consiliului din 25 iulie 1983 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind anumite lactoproteine (cazeină și cazeinați) destinate consumului uman

text:
               13/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               123

         31983L0417

               L 237/25

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 25 iulie 1983
   de apropiere a legislațiilor statelor membre privind anumite lactoproteine (cazeină și cazeinați) destinate consumului uman
   (83/417/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare în anumite state membre definesc caracteristicile privind compoziția și fabricarea cazeinei și cazeinaților destinați consumului uman, odată cu condițiile pe care trebuie să le respecte aceste produse cu scopul ca anumite denumiri să poată fi utilizate în ceea ce le privește sau ca să poată fi autorizată utilizarea lor la prepararea altor alimente; întrucât nu există astfel de acte în prezent în celelalte state membre;
   întrucât această situație poate împiedica libera circulație a cazeinei și a cazeinaților destinați consumului uman și poate crea condiții inegale de concurență între utilizatori; întrucât acest lucru are, de aceea, un efect direct asupra realizării și funcționării pieței comune;
   întrucât este, prin urmare, necesară determinarea, la nivel comunitar, a normelor care trebuie respectate privind compoziția și etichetarea acestor produse;
   întrucât în prezent cazeina și cazeinații comestibili se vând, în general, consumatorului final; întrucât, totuși, s-ar putea pune problema unor vânzări de acest fel, se aplică și Directiva 79/112/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1978 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind etichetarea, prezentarea și publicitatea alimentelor destinate vânzării către consumatorul final (4);
   întrucât, pe de altă parte, pentru a înlesni comerțul, este necesară adoptarea la nivel comunitar de norme privind etichetarea aplicabile cazeinei și cazeinaților comestibili destinate utilizării în comerț;
   întrucât programul preliminar al Comunității Economice Europene pentru o protecție a consumatorului și pentru politici de informare (5) prevede acțiuni comunitare în domenii de importanță deosebită pentru protecția sănătății și siguranței consumatorului, în special în domeniul alimentar;
   întrucât procesul de definire a procedurilor de prelevare a probelor și a metodelor de analiză necesare pentru testarea compoziției și a altor proprietăți ale produselor respective constituie o măsură de punere în aplicare tehnică a cărei adoptare ar trebui încredințată Comisiei în scopul de a simplifica și urgenta procedura;
   întrucât, în toate cazurile în care Comisiei i s-a conferit de către Consiliu competența de a pune în aplicare normele aplicabile alimentelor pentru consumul uman, ar trebui prevăzută o procedură care să instituie o strânsă cooperare între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare instituit prin Decizia 69/414/CEE (6),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se referă la lactoproteine destinate consumului uman prevăzute de anexe, precum și la amestecurile din acestea.
   (2)   În sensul prezentei directive:

               —

               „cazeina” înseamnă constituentul proteic principal al laptelui, spălat și uscat, insolubil în apă și obținut din lapte degresat prin precipitare:

                           —

                           prin adăugarea de acid sau

                           —

                           prin acidificare microbiană sau

                           —

                           prin adăugarea unui cheag sau

                           —

                           prin folosirea altor enzime de coagulare a laptelui

                     fără a aduce atingere posibilității de utilizare anterioară a proceselor de schimb de ioni și de concentrare;

               —

               „cazeinați” înseamnă produsele obținute din cazeina uscată tratată cu agenți de neutralizare;

               —

               „lapte degresat” înseamnă laptele care provine de la una sau mai multe vaci, la care nu s-a adăugat nimic și la care s-a redus doar conținutul de grăsime.

         Articolul 2
   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că:

               —

               produsele prevăzute în anexe pot fi comercializate numai dacă respectă definițiile și normele stabilite de prezenta directivă și de anexele la aceasta și că

               —

               produsele care nu satisfac criteriile stabilite de anexe sunt denumite și etichetate astfel încât cumpărătorul să nu fie indus în eroare privind natura lor, calitatea sau utilizarea lor.

         Articolul 3
   Denumirile menționate în anexe sunt rezervate produselor definite și trebuie utilizate din punct de vedere comercial la desemnarea produselor respective.
   Articolul 4
   (1)   Fără a aduce atingere Directivei 79/112/CEE și dispozițiilor care urmează a fi adoptate de Comunitate privind etichetarea alimentelor care nu sunt destinate consumatorului final, singurele mențiuni obligatorii care trebuie marcate pe ambalajele, recipientele sau etichetele produselor prevăzute în anexe, mențiuni care trebuie să fie vizibile, clar lizibile și indelebile, sunt următoarele:

               (a)

               denumirea rezervată produselor în cauză în conformitate cu articolul 3, în cazul cazeinaților, împreună cu o indicație privind cationul sau cationii;

               (b)

               în cazul produselor comercializate sub formă de amestec,

                           —

                           mențiunea „amestec de …” urmată de denumirile diverselor produse care alcătuiesc amestecul, în ordine descrescătoare după greutate;

                           —

                           o indicație privind cationul sau cationii în cazul cazeinei sau cazeinaților;

                           —

                           conținutul de proteine în cazul amestecurilor conținând cazeinați;

               (c)

               cantitatea netă exprimată în următoarele unități de masă: kilograme sau grame. Până la sfârșitul perioadei de tranziție, pe parcursul căreia în Comunitate este autorizată utilizarea unităților britanice de măsură prevăzute la capitolul D din anexa la Directiva 71/354/CEE a Consiliului din 18 octombrie 1971 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind unitățile de măsură (7), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 76/770/CEE (8), Irlanda și Regatul Unit pot permite exprimarea cantităților numai în unități britanice de măsură calculate în baza următoarelor rate de conversie:
               —   1 ml= 0,0352 unci de fluid;
               —   1 l= 1,760 pinți sau 0,220 galoane;
               —   1 g= 0,0353 unci (avoirdupois);
               —   1 kg= 2,205 ponzi;

               (d)

               denumirea sau denumirea comercială și adresa fabricantului sau ambalatorului sau a unui vânzător stabilit în cadrul Comunității.
               Cu toate acestea, în cazul produselor lor naționale, statele membre pot menține în vigoare dispozițiile de drept intern prin care se cere menționarea centrului de fabricare sau de ambalare;

               (e)

               în cazul produselor importate din țări terțe, denumirea țării de proveniență;

               (f)

               data fabricației sau marcaje prin care poate fi identificat lotul.

         (2)   Statele membre interzic comercializarea cazeinei și cazeinaților comestibili pe teritoriul lor în cazul în care mențiunile prevăzute la alineatul (1) literele (a), (b), (e) și (f) nu apar într-o limbă care să poată fi înțeleasă cu ușurință de către cumpărător, cu excepția cazului în care acesta din urmă este informat prin alte mijloace; această dispoziție nu exclude prezentarea mențiunilor în cauză în mai multe limbi.
   Mențiunile prevăzute la alineatul (1) litera (b) a treia liniuță și la literele (c), (d) și (e) pot apărea și numai într-un document de însoțire. Pentru transportul în vrac, această derogare poate fi extinsă la litera (b) a doua liniuță și litera (f).
   Articolul 5
   Fără a aduce atingere dispozițiilor comunitare care urmează a fi adoptate în domeniul sănătății și igienei în ceea ce privește materialele de bază prevăzute la anexele I și II, aceste produse trebuie să fie supuse unui tratament de încălzire care să ducă la o fosfatază negativă.
   Articolul 6
   (1)   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că nu poate fi împiedicată comercializarea produselor prevăzute la articolul 1 care respectă definițiile și normele stabilite de prezenta directivă și de anexele la aceasta prin aplicarea dispozițiilor de drept intern nearmonizate privind compoziția, specificațiile de fabricare, ambalarea sau etichetarea acestor produse sau a alimentelor în general.
   (2)   Alineatul (1) nu se aplică dispozițiilor nearmonizate justificate în baza următoarelor motive:

               —

               protecția sănătății publice;

               —

               prevenirea fraudei, cu excepția cazului în care aceste prevederi pot împiedica aplicarea definițiilor și normelor stabilite de prezenta directivă;

               —

               protejarea proprietății industriale și comerciale, indicațiile privind sursa, denumirea înregistrată a provenienței și prevenirea concurenței neloiale.

         Articolul 7
   (1)   În cazul în care, în urma unor informații noi sau a unei reevaluări a informației existente efectuate după adoptarea directivei, un stat membru consideră că există probe suficiente că utilizarea, în produsele menționate la anexele I și II, a uneia dintre substanțele menționate în acestea sau a cantității maxime din această substanță care poate fi utilizată, constituie un pericol pentru sănătatea umană, chiar dacă respectă dispozițiile prezentei directive, statul membru respectiv poate suspenda temporar sau poate impune restricții aplicării dispoziției respective pe teritoriul său. Acesta informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta și precizează motivele care justifică decizia.
   (2)   Comisia examinează cât de curând posibil motivele prezentate de statul membru respectiv și consultă statele membre în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare, își dă apoi avizul cu privire la acestea și ia măsurile corespunzătoare.
   (3)   În cazul în care Comisia consideră că sunt necesare modificări la prezenta directivă în scopul remedierii dificultăților prezentate la alineatul (1) și protejării sănătății umane, inițiază procedura prevăzută la articolul 10 în scopul adoptării acestor modificări. În acest caz, statul membru care adoptă măsurile de protecție le poate menține până la intrarea în vigoare a modificărilor.
   Articolul 8
   Consiliul, acționând în baza unei propuneri a Comisiei, adoptă, după caz, criteriile de puritate pentru adjuvanții tehnologici prezentați în anexe.
   Articolul 9
   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10, se determină următoarele:

               (a)

               metodele de analiză necesare pentru verificarea criteriilor de puritate prevăzute la articolul 8;

               (b)

               modalitățile de prelevare a probelor și metodele de analiză necesare pentru verificarea compoziției și specificațiilor tehnice la momentul fabricării produselor prevăzute de anexe.

         Articolul 10
   (1)   În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută de prezentul articol, Comitetul permanent pentru produsele alimentare instituit prin Decizia 69/414/CEE, denumit în continuare „comitet”, este sesizat de președinte, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul se adoptă cu o majoritate de 45 de voturi, voturile statelor membre fiind ponderate în conformitate cu articolul 148 alineatul (2) din tratat. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile prevăzute, în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.

                           (b)

                           În cazul în care măsurile prevăzute nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau dacă avizul nu este dat, Comisia înaintează fără întârziere Consiliului o propunere privind măsurile ce urmează să fie luate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           Dacă la expirarea celor trei luni de la data la care i-a fost înaintată propunerea, Consiliul nu a hotărât, Comisia adoptă măsurile propuse.

         Articolul 11
   Prezenta directivă nu se aplică produselor prevăzute la articolul 1 destinate exportului în țări terțe.
   Articolul 12
   Statele membre modifică, după caz, legislația lor pentru a se conforma prezentei directive și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Legislația modificată se aplică astfel încât:

               —

               să permită comercializarea produselor în conformitate cu prezenta directivă în termen de cel mult doi ani de la notificarea sa (9);

               —

               să interzică comercializarea produselor neconforme cu prezenta directivă în termen de trei ani de la notificarea sa.

         Articolul 13
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 1983.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. SIMITIS

      (1)  JO C 50, 24.2.1979, p. 5.

      (2)  JO C 140, 5.6.1979, p. 174.

      (3)  JO C 247, 1.10.1979, p. 54.

      (4)  JO L 33, 8.2.1979, p. 1.

      (5)  JO C 92, 25.4.1975, p. 1.

      (6)  JO L 291, 29.11.1969, p. 9.

      (7)  JO L 243, 29.10.1971, p. 29.

      (8)  JO L 262, 27.9.1976, p. 204.

      (9)  Prezenta directivă a fost notificată statelor membre la 2 august 1983.
   ANEXA I
   CAZEINA COMESTIBILĂ
   I.   DENUMIRI ȘI DEFINIȚII

               (a)

               „cazeină acidă comestibilă” este cazeina comestibilă obținută prin precipitare utilizând adjuvanții tehnologici și culturile de bacterii menționate la punctul II litera (d) și care respectă standardele stabilite la punctul II;

               (b)

               „cazeină cheag comestibilă” este cazeina obținută prin precipitare utilizând adjuvanții tehnologici menționați la punctul III litera (d) și care respectă standardele stabilite la punctul III.

         II.   STANDARDE APLICABILE „CAZEINEI ACIDE COMESTIBILE”
   (a)   Factori importanți privind compoziția

               1.   Conținutul maxim de umiditate

               10,0 % m/m

               2.   Conținutul minim de proteine din lapte calculat pe extractul uscat
               din care conținutul minim de cazeină

               90 % m/m
               95 % m/m

               3.   Conținutul maxim de grăsime din lapte calculat pe extractul uscat

               2,25 % m/m

               4.   Aciditatea liberă maximă, exprimată în ml de soluție decinormal de hidroxid de sodiu per gram

               0,27 % m/m

               5.   Conținutul maxim de cenușă (P2O5 inclusiv)

               2,5 % m/m

               6.   Conținutul maxim de lactoză anhidră

               1 % m/m

               7.   Conținutul maxim de sedimente (particule arse)

               22,5 mg în 25 g

         (b)   Contaminanți

               Conținutul maxim de plumb

               1 mg/kg

         (c)   Impurități

               Corpuri străine (precum particulele de lemn, metal, fragmente de păr sau insecte)

               nul în 25 g

         (d)   Adjuvanți tehnologici și culturi de bacterii inofensive, corespunzătoare pentru consumul uman

               (i)

                           —

                           acid lactic (E 270)

                           —

                           acid clorhidric

                           —

                           acid sulfuric

                           —

                           acid citric (E 330)

                           —

                           acid acetic (E 260)

                           —

                           acid ortofosforic

               (ii)

                           —

                           zer

                           —

                           culturi de bacterii care produc acid lactic

         (e)   Caracteristici organoleptice
   1.   Miros: lipsit de mirosuri străine
   2.   Aspect: gamă de culori variind de la alb la crem; produsul nu trebuie să conțină vreun bulgăre care să nu cedeze la apăsarea ușoară.
   III.   STANDARDE APLICABILE „CAZEINEI CHEAG COMESTIBILE”
   (a)   Factori importanți privind compoziția

               1.   Conținutul maxim de umiditate

               10 % m/m

               2.   Conținutul minim de proteine din lapte calculat pe extract uscat:
               din care conținutul minim de cazeină

               84 % m/m
               95 % m/m

               3.   Conținutul maxim de grăsime din lapte calculat pe extractul uscat

               2 % m/m

               4.   Conținutul minim de cenușă (P2O5 inclusiv)

               7,50 % m/m

               5.   Conținutul maxim de lactoză anhidră

               1 % m/m

               6.   Conținutul maxim de sedimente (particule arse)

               22,5 mg în 25 g

         (b)   Contaminanți

               Conținutul maxim de plumb

               1 mg/kg

         (c)   Impurități

               Corpuri străine (precum particulele de lemn, metal, fragmentele de păr sau de insecte)

               nul în 25 g

         (d)   Adjuvanți tehnologici inofensivi, corespunzători pentru consumul uman

               —

               cheag

               —

               alte enzime de coagulare a laptelui

         (e)   Caracteristici organoleptice
   1.   Miros: lipsit de mirosuri străine
   2.   Aspect: gamă de culori variind de la alb la crem; produsul nu trebuie să conțină vreun bulgăre care să nu cedeze la apăsarea ușoară.
   ANEXA II
   CAZEINAȚII COMESTIBILI
   1.   DENUMIRI ȘI DEFINIȚII
   „Cazeinații comestibili” sunt cazeinații obținuți din cazeina comestibilă utilizând agenți de neutralizare de calitate comestibilă menționați la punctul II litera (d) și care respectă standardele stabilite la punctul II.
   II.   STANDARDE APLICABILE CAZEINAȚILOR COMESTIBILI
   (a)   Factori importanți privind compoziția

               1.   Conținutul maxim de umiditate

               8 % m/m

               2.   Conținutul minim de proteine din lapte calculat pe extract uscat

               88 % m/m

               3.   Conținutul maxim de grăsime din lapte calculat pe extractul uscat

               2,0 % m/m

               4.   Conținutul maxim de lactoză anhidră

               1,0 % m/m

               5.   pH

               6,0-8,0

               6.   Conținutul maxim de sedimente (particule arse)

               22,5 mg în 25 g

         (b)   Contaminanți

               Conținutul maxim de plumb

               1 mg/kg

         (c)   Impurități

               Corpuri străine (precum particulele de lemn, metal, fragmente de păr sau insecte)

               nul în 25 g

         (d)   Adjuvanți tehnologici de calitate comestibilă

   (facultativ neutralizanți și agenți de tamponare)

               sodiu
               potasiu
               calciu
               amoniu
               magneziu

               hidroxizi

               de

               carbonați

               fosfați

               citrați

         (e)   Caracteristici

   1.   Miros: arome și mirosuri străine foarte slabe.
   2.   Aspect: culoarea variind de la alb la crem; produsul nu trebuie să conțină vreun bulgăre care să nu cedeze la apăsarea ușoară.
   3.   Solubilitate: solubilă aproape în totalitate în apă distilată, cu excepția cazeinatului de calciu.


title: Directiva 93/111/CE a Comisiei din 10 decembrie 1993 de modificare a Directivei 93/10/CEE privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare

text:
               13/Volumul 13

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               129

         31993L0111

               L 310/41

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 93/111/CE A COMISIEI

   din 10 decembrie 1993
   de modificare a Directivei 93/10/CEE privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să vină în contact cu produsele alimentare (1), în special articolul 3,
   întrucât articolul 2 din Directiva 92/15/CEE a Comisiei (2) interzice, începând de la 1 iulie 1994, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu produsele alimentare și care nu este în conformitate cu Directiva 83/229/CEE a Consiliului (3);
   întrucât articolul 5 din Directiva 93/10/CEE a Comisiei (4) interzice, începând de la 1 ianuarie 1994, comercializarea și utilizarea produsului menționat care nu respectă prezenta directivă și nici Directiva 83/229/CEE;
   întrucât articolul 5 din Directiva 93/10/CEE trebuie, de aceea, modificat pentru eliminarea neconcordanțelor între datele de interzicere prevăzute la Directivele 92/15/CEE și 93/10/CEE;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produse alimentare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Articolul 5 alineatul (1) a doua liniuță din Directiva 93/10/CEE se înlocuiește cu următoarele:

               „—

               interzic, începând de la 1 ianuarie 1994, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu Comisiei și care nu este conformă cu prezenta directivă și nici cu Directiva 83/229/CEE, cu excepția sortimentului de folie interzis de Directiva 92/15/CEE începând de la 1 iulie 1994.”

         Articolul 2
   Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 decembrie 1993.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 40, 11.2.1989, p. 38.

      (2)  JO L 102, 16.4.1992, p. 44.

      (3)  JO L 123, 11.5.1983, p. 31.

      (4)  JO L 93, 17.4.1993, p. 27.


title: Directiva 96/90/CE a Consiliului din 17 decembrie 1996 de modificare a Directivei 92/118/CEE de stabilire a condițiilor de sănătate publică și animală care reglementează schimburile și importurile în Comunitate de produse care nu intră sub incidența condițiilor menționate, stabilite de normele comunitare speciale prevăzute de anexa A punctul la Directiva 89/662/CEE și, în ceea ce privește agenții patogeni, în Directiva 90/425/CEE

text:
               03/Volumul 20

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               163

         31996L0090

               L 013/24

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/90/CE A CONSILIULUI

   din 17 decembrie 1996
   de modificare a Directivei 92/118/CEE de stabilire a condițiilor de sănătate publică și animală care reglementează schimburile și importurile în Comunitate de produse care nu intră sub incidența condițiilor menționate, stabilite de normele comunitare speciale prevăzute de anexa A punctul la Directiva 89/662/CEE și, în ceea ce privește agenții patogeni, în Directiva 90/425/CEE
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedre avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât Directiva 92/118/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1992 de stabilire a condițiilor de sănătate publică și animală care reglementează schimburile și importurile în Comunitate de produse care nu intră sub incidența condițiilor menționate, stabilite de normele comunitare speciale prevăzute de anexa A punctul (I) la Directiva 89/662/CEE și, în ceea ce privește agenții patogeni, în Directiva 90/425/CEE (4), prevede întocmirea listelor comunitare ale unităților pentru care autoritatea competentă din țara terță a oferit Comunității garanții că respectivele unități respectă cerințele comunitare;
   întrucât pentru piei, oase, coarne, copite ale animalelor ongulate, cât și produsele obținute din acestea, produse apicole, trofee de vânătoare, bălegar lichid, lână, păr, perii de porc și pene, menționate în anexa I capitolele 3, 5 (B), 12, 13, 14 și, respectiv, 15, și miere este suficientă asigurarea faptului că unitatea respectivă a fost înregistrată de autoritatea competentă din țara terță;
   întrucât, deoarece carnea reptilelor și a speciilor care nu sunt reglementate de cerințe specifice, precum și produsele derivate din acestea, sunt consumate în Comunitate, trebuie stabilite condiții de sănătate privind producția, introducerea pe piață și importul acestor produse de origine animală;
   întrucât Directiva 92/46/CEE a Consiliului din 16 iunie 1992 de stabilire a normelor de sănătate pentru producerea și introducerea pe piață a laptelui crud, a laptelui tratat termic și a produselor lactate (5) se aplică exclusiv laptelui și produselor obținute din lapte produs de vaci, oi, capre și bivolițe;
   întrucât schimburile și importurile de lapte și produse lactate obținute de la alte specii trebuie să se supună condițiilor de sănătate specifice;
   întrucât, în acest scop, este esențial să se atribuie Comisiei, în conformitate cu procedura Comitetului permanent veterinar, sarcina de a adopta măsurile necesare de punere în aplicare pentru asigurarea condițiilor uniforme de sănătate pentru producerea, introducerea pe piață și importul acestor produse de origine animală;
   întrucât trebuie stabilit că prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere Regulamentului (CEE) nr. 3626/82 al Consiliului din 3 decembrie 1982 privind punerea în aplicare în Comunitate a Convenției privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună și floră pe cale de dispariție (6),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 92/118/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 10,

                           (i)

                           alineatul (2) litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(b)

                                       cu excepția cazului în care se prevede altfel în anexa II,

                                                   —

                                                   produsele menționate la capitolele 3, 5 (B), 12, 13, 14 (I) (bălegar lichid netransformat) și 15 din anexa I și mierea trebuie să provină dintr-o unitate care a fost înregistrată de către autoritatea competentă din țara terță;

                                                   —

                                                   orice alte produse decât cele menționate la prima liniuță trebuie să provină din unitățile incluse pe o listă comunitară care urmează să fie întocmită în conformitate cu procedura stabilită la articolul 18;”

                           (ii)

                           la alineatul (3) litera (a) se inserează următorul paragraf al treilea:
                           „Până la stabilirea normelor de aplicare prevăzute la a patra și a cincea liniuță din anexa II capitolul 2, statele membre se asigură de faptul că importurile de produse în cauză respectă garanțiile minime stabilite prin aceste liniuțe.”;

                           (iii)

                           alineatul (3) litera (b) se elimină;

                           (iv)

                           la alineatul (6), cuvintele „la alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) litera (b)” se înlocuiesc cu „la alineatul (2) literele (a) și (b) a doua liniuță”.

               2.

               În teza introductivă din anexa II capitolul 2, cuvintele „Până la 1 ianuarie 1994” se înlocuiesc cu „Până la 1 iulie 1997”.

               3.

               La anexa II capitolul 2 se adaugă următoarele liniuțe:

                           „—

                           schimburile și importurile de lapte și produse lactate destinate consumului uman, obținute de la specii care nu sunt reglementate de Directiva 92/46/CEE; în funcție de specie, pot fi stabilite cerințe specifice în ceea ce privește:

                                       —

                                       sănătatea animală și starea de sănătate a șeptelurilor de vaci de lapte, în special cu privire la tuberculoză și bruceloză;

                                       —

                                       igiena

                                                   —

                                                   în timpul mulgerii laptelui;

                                                   —

                                                   în timpul colectării, transportului, tratării și transformării laptelui;

                                                   —

                                                   personalului;

                                       —

                                       testarea pentru detecția reziduurilor de substanțe cu acțiune farmacologică și/sau hormonală, antibiotice, pesticide sau alte substanțe dăunătoare în lapte sau produse lactate;

                                       —

                                       criteriile aplicabile laptelui crud ca materie primă;

                                       —

                                       criteriile microbiologice aplicabile produselor finite;

                           —

                           producția, introducerea pe piață și importul cărnii obținute de la speciile care nu sunt reglementate de cerințe specifice și, în special, a cărnii de reptile și a produselor obținute din aceasta destinate consumului uman.
                           În funcție de specie, pot fi stabilite cerințe specifice în ceea ce privește:

                                       —

                                       criteriile microbiologice și parazitologice;

                                       —

                                       igiena în timpul sacrificării;

                                       —

                                       testarea pentru detecția reziduurilor”.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1997. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 4
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. YATES

      (1)  JO C 110, 16.4.1996, p. 9.

      (2)  JO C 347, 18.11.1996.

      (3)  Aviz prezentat la 27 noiembrie 1996 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (4)  JO L 62, 15.3.1993, p. 49. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 96/340/CE a Comisiei (JO L 129, 30.5.1996, p. 25).

      (5)  JO L 268, 14.9.1992, p. 1.

      (6)  JO L 384, 31.12.1982, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 197/90 (JO L 29, 31.1.1990, p. 1).


title: Directiva 2011/66/UE a Comisiei din 1 iulie 2011 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru a include substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă ca substanță activă în anexa I la directivă  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 175/10

         DIRECTIVA 2011/66/UE A COMISIEI
   din 1 iulie 2011
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru a include substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biocide (1), în special articolul 16 alineatul (2) al doilea paragraf,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează să fie evaluate, în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Lista include 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă a fost evaluată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării sale pentru tipul de produs 8, produse de conservare a lemnului, astfel cum este definit în anexa V la directiva respectivă.

               (3)

               Norvegia a fost desemnată ca stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 8 septembrie 2008, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost analizat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile examinării au fost incluse într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide, la 16 decembrie 2010.

               (5)

               Din evaluările efectuate, reiese că produsele biocide folosite pentru conservarea lemnului care conțin substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă ar putea îndeplini cerințele stabilite la articolul 5 din Directiva 98/8/CE. Prin urmare, este oportun ca substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă să fie inclusă în anexa I la directiva respectivă.

               (6)

               Nu au fost evaluate toate utilizările posibile la nivelul Uniunii. Prin urmare, este oportun ca statele membre să evalueze utilizările sau scenariile de expunere și riscurile pentru grupele de populație și compartimentele de mediu care nu au fost vizate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii și, în momentul acordării autorizațiilor pentru produse, să se asigure că se iau măsuri corespunzătoare sau că se impun condiții specifice în vederea reducerii riscurilor identificate până la un nivel acceptabil.

               (7)

               Având în vedere riscurile identificate pentru sănătatea oamenilor, este oportun să se dispună stabilirea de proceduri operaționale sigure pentru produsele autorizate pentru utilizarea industrială sau profesională și ca produsele respective să fie folosite cu echipament individual de protecție adecvat, cu excepția cazului în care se poate dovedi în cererea de autorizare a produselor că riscurile pentru utilizatorii industriali sau profesioniști pot fi reduse până la un nivel acceptabil prin alte mijloace.

               (8)

               Având în vedere riscurile identificate pentru compartimentele acvatic și terestru, este oportun să se dispună ca lemnul proaspăt tratat să fie depozitat după tratare într-un loc acoperit și/sau pe o suprafață dură impermeabilă și ca eventualele pierderi rezultate din aplicarea produselor folosite pentru conservarea lemnului și care conțin substanța 4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă să fie recuperate pentru a fi reutilizate sau eliminate.

               (9)

               Au fost identificate riscuri inacceptabile pentru mediu în diverse scenarii de utilizare internă a lemnului tratat neacoperit și care nu se află în contact cu solul, care este fie expus în permanență intemperiilor, fie protejat de intemperii, dar care este udat în mod frecvent [clasa de utilizare 3, astfel cum este definită de către OCDE (3)] și a lemnului tratat care se află în contact cu apa dulce [clasa de utilizare 4b, astfel cum este definită de către OCDE (4)]. Prin urmare, este necesar să se dispună ca produsele să nu fie autorizate pentru tratarea lemnului destinat utilizărilor menționate, cu excepția cazului în care sunt prezentate date care demonstrează că produsul respectă atât cerințele articolului 5 din Directiva 98/8/CE, cât și ale anexei VI la aceasta, dacă este necesar prin aplicarea măsurilor corespunzătoare de reducere a riscurilor.

               (10)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre, pentru a se asigura un tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă 4,5 Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă și pentru a se facilita funcționarea corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (11)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I la Directiva 98/8/CE, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească în vederea respectării noilor cerințe și pentru a garanta că solicitanții care au pregătit dosare pot beneficia pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (12)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (13)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE trebuie modificată în consecință.

               (14)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Transpunere
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2012 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 iulie 2013.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 1 iulie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      (3)  Seria de documente ale OCDE privind scenariile de emisii, numărul 2, Emission Scenario Document for Wood Preservatives, partea 2, p. 64.

      (4)  Ibid.

      ANEXĂ
      În anexa I la Directiva 98/8/CE, se introduce următoarea poziție:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut în ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tipul de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „44

                     4,5-Dicloro-2-octil-2H-izotiazol-3-onă

                     4,5-Dicloro-2-octilizotiazol-3(2H)-onă
                     Nr. CE: 264-843-8
                     Nr. CAS: 64359-81-5

                     950 g/kg

                     1 iulie 2013

                     30 iunie 2015

                     30 iunie 2023

                     8

                     În momentul analizării cererii de autorizare a unui produs în conformitate cu articolul 5 și anexa VI, statele membre evaluează, atunci când este relevant pentru un anumit produs, utilizările sau scenariile de expunere și riscurile pentru grupele de populație umană și pentru compartimentele de mediu care nu au fost vizate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii.
                     Nu trebuie autorizată utilizarea produselor pentru tratarea lemnului expus în permanență intemperiilor sau care este protejat de intemperii, însă este udat în mod frecvent sau se află în contact cu apa dulce, cu excepția cazului în care sunt prezentate date care demonstrează că produsul respectă cerințele articolului 5 și ale anexei VI, dacă este necesar prin aplicarea măsurilor corespunzătoare de reducere a riscurilor.
                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:

                                 1.

                                 În cazul produselor autorizate pentru utilizarea industrială sau profesională trebuie prevăzute proceduri operaționale sigure, iar produsele trebuie să fie folosite cu echipament individual de protecție adecvat, cu excepția cazului în care se poate dovedi în cererea de autorizare a produselor că riscurile pentru utilizatorii industriali sau profesionali pot fi reduse până la un nivel acceptabil prin alte mijloace.

                                 2.

                                 Etichetele sau, dacă este cazul, fișele cu date de securitate ale produselor autorizate trebuie să indice faptul că lemnul proaspăt tratat se depozitează după tratare într-un loc acoperit și/sau pe o suprafață dură impermeabilă aflată sub un acoperiș, în scopul prevenirii pierderilor directe pe sol sau în apă, și că eventualele pierderi rezultate din aplicarea produsului se recuperează pentru reutilizare sau eliminare.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe site-ul web al Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva 2010/33/UE a Comisiei din 21 mai 2010 de rectificare a versiunii în limba spaniolă a Directivei 2001/112/CE a Consiliului privind sucurile de fructe și anumite produse similare destinate consumului uman

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 126/23

         DIRECTIVA 2010/33/UE A COMISIEI
   din 21 mai 2010
   de rectificare a versiunii în limba spaniolă a Directivei 2001/112/CE a Consiliului privind sucurile de fructe și anumite produse similare destinate consumului uman
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2001/112/CE a Consiliului din 20 decembrie 2001 privind sucurile de fructe și anumite produse similare destinate consumului uman (1), în special articolul 7,
   întrucât:

               (1)

               În urma adoptării, la 14 august 2009, a Directivei 2009/106/CE a Comisiei (2) care a modificat Directiva 2001/112/CE a Consiliului, anexa V la aceasta din urmă conține acum o eroare în versiunea în limba spaniolă, eroare care trebuie corectată. Celelalte versiuni lingvistice nu sunt afectate.

               (2)

               Prin urmare, Directiva 2001/112/CE trebuie rectificată în consecință.

               (3)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Se referă numai la versiunea în limba spaniolă.
   Articolul 2
   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 2011 cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele actelor respective.
   Atunci când statele membre adoptă măsurile respective, acestea trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 21 mai 2010.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 10, 12.1.2002, p. 58.

      (2)  JO L 212, 15.8.2009, p. 42.


title: Directiva Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea nematodului auriu al cartofului (69/465/CEE)

text:
               03/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               142

         31969L0465

               L 323/3

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 8 decembrie 1969
   privind combaterea nematodului auriu al cartofului

      (69/465/CEE)

   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 43 și 100,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social,
   întrucât producția de cartofi ocupă un loc important în cadrul agriculturii comunitare;
   întrucât producția de cartofi este constant amenințată de organismele dăunătoare;
   întrucât prin protejarea culturilor de cartofi împotriva acestor organisme dăunătoare trebuie să se mențină nu doar capacitatea de producție, ci și o productivitate agricolă sporită;
   întrucât măsurile de protecție pentru prevenirea, în fiecare stat membru, a introducerii organismelor dăunătoare ar avea doar un efect limitat dacă nu se combat simultan și metodic aceste organisme în întreaga Comunitate și nu se împiedică răspândirea lor;
   întrucât unul dintre organismele cele mai dăunătoare pentru cartofi este nematodul auriu (Heterodera rostochiensis Woll.);
   întrucât acest parazit a apărut în mai multe state membre și există suprafețe contaminate în cadrul Comunității;
   întrucât există un risc permanent pentru culturile de cartofi la nivelul întregii Comunități, dacă nu se întreprind măsuri efective de combatere a acestui parazit și de prevenire a răspândirii acestuia;
   întrucât pentru eradicarea acestui parazit trebuie să se adopte dispoziții minime la nivel comunitar; întrucât statele membre trebuie să adopte dispoziții complementare sau mai stricte, dacă este necesar;
   întrucât soiurile de cartofi care sunt rezistente la anumite patotipuri ale acestui parazit joacă un rol important; întrucât utilizarea lor pe anumite terenuri contaminate poate fi folositoare într-o anumită măsură; întrucât, prin urmare, este de interes general publicarea unor liste periodice ale acestor soiuri;
   întrucât pentru identificarea prezenței contaminării și a rezistenței soiurilor apare ca necesară aplicarea unor metode corespunzătoare la care statele membre să nu ridice obiecții,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă are în vedere măsurile minime care trebuie întreprinse în cadrul statelor membre pentru combaterea nematodului auriu al cartofului (Heterodera rostochiensis Woll.) și împiedicarea răspândirii acestuia.
   Articolul 2
   Statele membre iau măsurile necesare astfel încât cartofii de sămânță destinați comercializării să fie produși numai pe parcele care au fost recunoscute, în urma unei investigații oficiale, ca fiind necontaminate cu nematodul auriu al cartofului.
   Articolul 3
   Dacă se înregistrează apariția nematodului auriu al cartofului, statele membre demarchează parcela contaminată.
   Articolul 4
   Statele membre se asigură că pe parcelele contaminate:

               (a)

               nu se cultivă cartofi;

               (b)

               nu se cultivă, depozitează în sol sau în alt fel plante destinate răsădirii.

         Articolul 5
   Statele membre iau măsurile necesare astfel încât cartofii de sămânță care sunt contaminați sau suspectați de a fi contaminați să fie tratați în mod corespunzător în vederea decontaminării, dacă urmează să fie distribuiți pentru însămânțare.
   Articolul 6
   Statele membre revocă măsurile luate pentru combaterea nematodului auriu al cartofului sau pentru prevenirea răspândirii acestuia doar în cazul în care nu se mai detectează prezența acestuia.
   Articolul 7
   Statele membre interzic deținerea culturilor de cartofi contaminate cu nematodul auriu.
   Articolul 8
   (1)   Statele membre autorizează:

               (a)

               derogări de la măsurile menționate la articolele 4, 5 și 7 în scopuri științifice, pentru teste și lucrări de selecție;

               (b)

               prin derogare de la articolul 4 litera (a), cultivarea pe parcele contaminate a soiurilor de cartofi rezistenți la patotipurile nematodului auriu depistați pe parcele;

               (c)

               prin derogare de la articolul 4 litera (a), cultivarea pe parcele contaminate a cartofilor, alții decât cartofii de sămânță, cu condiția de a se asigura recoltarea acestora înainte de maturizarea nematodului auriu;

               (d)

               prin derogare de la articolul 4 litera (a), cultivarea pe suprafețe contaminate a cartofilor, alții decât cartofii de sămânță, dacă terenul a fost dezinfectat în mod corespunzător.

         (2)   Statele membre trebuie să se asigure că autorizațiile menționate la alineatul (1) se acordă numai dacă, prin efectuarea unor controale adecvate, se garantează că ele nu prejudiciază combaterea nematodului auriu al cartofului și nu creează un risc de răspândire a acestui parazit.
   (3)   Se consideră că un soi de cartof este rezistent la un anumit patotip al nematodului auriu dacă, după cultivarea soiului respectiv, se produce o descreștere naturală și anuală a populației acelui patotip.
   Articolul 9
   Statele membre adoptă norme suplimentare sau mai stricte pentru controlul nematodului auriu sau prevenirea răspândirii acestuia.
   Articolul 10
   (1)   Statele membre comunică Comisiei până la data de 1 ianuarie a fiecărui an o listă a tuturor soiurilor de cartofi acceptate pentru comercializare și despre care s-a constatat, în urma unor investigații oficiale, că sunt rezistente la nematodul auriu. Statele membre indică patotipurile la care sunt rezistente aceste soiuri.
   (2)   Comisia se asigură că în fiecare an se publică o listă a soiurilor rezistente, elaborată în temeiul comunicărilor din partea statelor membre, dacă este posibil până la 1 februarie.
   Articolul 11
   Statele membre se asigură că respectiva contaminare cu nematodul auriu și rezistența soiurilor de cartofi la acest parazit se determină prin metode corespunzătoare, la care statele membre nu ridică obiecții.
   Articolul 12
   Statele membre pun în aplicare măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de doi ani de la notificare și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 13
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 1969.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. M. A. H. LUNS

      (1)  JO 28, 17.2.1967, p. 454/67.


title: Directiva 97/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 octombrie 1997 de modificare pentru a treia oară a Directivei 88/344/CEE de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare și a ingredientelor alimentare

text:
Anunţ juridic important

|

31997L0060

Official Journal L 331 , 03/12/1997 P. 0007 - 0009 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 019 P. 263  - 265

		19971027Directiva 97/60/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 27 octombrie 1997de modificare pentru a treia oară a Directivei 88/344/CEE de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare și a ingredientelor alimentarePARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat [3],întrucât Comitetul științific pentru alimentație a reexaminat toți solvenții de extracție enumerați în Directiva 88/344/CEE [4], cu scopul de a înlocui dozele zilnice acceptabile (DZA) provizorii stabilite în 1981 cu valori definitive; întrucât acest lucru nu a fost întotdeauna posibil, deoarece informațiile necesare, deși cerute de la sectorul industrial, nu au fost furnizate; întrucât, pe baza informațiilor primite, Comitetul științific pentru produsele alimentare a putut să își dea acordul pentru majoritatea solvenților; întrucât în anumite alimente pot fi reduse reziduurile maxime ale solvenților de extracție;întrucât unii solvenți nu mai sunt utilizați și trebuie eliminați de pe listă;întrucât, ca rezultat al progresului științific, au fost dezvoltate alte substanțe care pot fi adăugate la directiva în cauză; întrucât trebuie autorizat un nou solvent care a obținut un aviz favorabil din partea comitetului științific;întrucât acest nou solvent, mai exact 1,1,1,2-tetrafluoroetan, este utilizat numai pentru extracția aromelor; întrucât reziduurile în alimente nu depășesc 0,02 mg/kg; întrucât, în afară de aceste reziduuri, solventul este complet reciclat, astfel încât utilizarea sa în aceste condiții nu are impact asupra încălzirii globale a atmosferei;întrucât modificările necesare, în lumina progresului tehnic și tehnologic, sunt alcătuite din măsuri de natură tehnică; întrucât pentru a simplifica și urgenta procedura, adoptarea acestor măsuri trebuie încredințată Comisiei;întrucât o astfel de procedură face posibilă o introducere mai rapidă pe piață a inovațiilor, fapt care este atât spre beneficiul sectorului industrial, cât și al consumatorului,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 88/344/CEE se modifică după cum urmează:1. La articolul 4 se adaugă litera (a) după cum urmează:"(a) modificările la anexă necesare în lumina progresului științific și tehnic în domeniul utilizării solvenților, condițiile lor de utilizare și limitele maxime de reziduuri;".Literele (a), (b) și (c) anterioare devin litera (b), (c) și, respectiv, (d).2. Anexa se modifică după cum urmează:(a) PARTEA ISe elimină de pe listă substanța "acetat de butil".(b) PARTEA IIRubrica privind substanța "hexan" se înlocuiește cu următoarele:"Denumire | Condiții de utilizare (descriere sumară a extracției) | Limitele maxime de reziduuri în aliment sau ingredientul alimentar după extracție |Hexan (1) [5] | Producerea sau fracționarea grăsimilor și a uleiurilor și producția de unt de cacao | 1 mg/kg în grăsime sau ulei, sau unt de cacao |Pregătirea produselor proteice și a făinii degresate | 10 mg/kg în alimentul care conține produse proteice și făini degresate |30 mg/kg în produsele degresate de soia așa cum au fost vândute către consumatorul final |Pregătirea germenilor de cereale degresate | 5 mg/kg în germenii de cereale degresate. |(c) PARTEA III- Se elimină de pe listă substanța "metil-propan-1-ol".- Se adaugă următoarea substanță:"Denumire | Limitele maxime de reziduuri din aliment, determinate de utilizarea solvenților de extracție la prepararea aromelor din materii aromatice naturale |1,1,1,2-tetrafluoroetan | 0,02 mg/kg" |Articolul 2(1) Statele membre își modifică actele cu putere de lege și actele administrative astfel încât:- să autorizeze comercializarea produselor care sunt în conformitate cu Directiva 88/344/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă până la 27 octombrie 1998;- să interzică comercializarea produselor care nu sunt în conformitate cu Directiva 88/344/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă, începând de la 27 aprilie 1999. Cu toate acestea, produsele aflate pe piață sau etichetate înaintea acestei date și care nu sunt în conformitate cu Directiva 88/344/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă, pot fi comercializate până la epuizarea stocurilor.Statele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.(2) Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 27 octombrie 1997.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. M. Gil-RoblesPentru ConsiliuPreședinteleR. Goebbels[1] JO C 278, 24.9.1996, p. 25.[2] JO C 66, 3.3.1997, p. 3.[3] Avizul Parlamentului European din 23 octombrie 1996 (JO C 347, 18.11.1996, p. 58), Poziția comună a Consiliului din 24 martie 1997 (JO C 157, 24.5.1997, p. 4) și Decizia Parlamentului European din 15 iulie 1997 (JO C 286, 22.09.1997). Decizia Consiliului din 7 octombrie 1997.[4] JO L 157, 24.6.1988, p. 28. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 94/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 331, 21.12.1994, p. 10).[*****] Textul notei de subsol la care trimite nota (1) rămâne neschimbat."--------------------------------------------------


title: Directiva 2013/9/UE a Comisiei din 11 martie 2013 de modificare a anexei III la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               12.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 68/55

         DIRECTIVA 2013/9/UE A COMISIEI
   din 11 martie 2013
   de modificare a anexei III la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (1), în special articolul 30 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivei 2008/57/CE și care se referă la adaptarea anexelor II-IX la directiva respectivă trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 29 alineatul (4) din Directiva 2008/57/CE.

               (2)

               Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap, la care Uniunea Europeană este parte (2), definește, la articolul 3, accesibilitatea ca fiind unul dintre principiile sale generale și impune, la articolul 9, statelor părți să ia măsurile adecvate pentru a garanta accesul persoanelor cu handicap, în condiții egale cu celelalte persoane. Aceste măsuri, care includ identificarea și eliminarea obstacolelor și a barierelor din calea accesibilității, se aplică, printre altele, domeniului transporturilor. În conformitate cu articolul 216 alineatul (2) din TFUE, acordurile încheiate de Uniune sunt obligatorii pentru instituțiile Uniunii și pentru statele membre, iar textul Directivei 2008/57/CE – ca instrument de legislație secundară al Uniunii Europene – este supus obligațiilor care decurg din convenție.

               (3)

               Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar (3) stipulează, în considerentul 10, că persoanele cu handicap și persoanele cu mobilitate redusă au aceleași drepturi ca toți ceilalți cetățeni în ceea ce privește libera circulație, libertatea de alegere și tratamentul nediscriminatoriu și ar trebui să beneficieze de acces la transportul feroviar în condiții comparabile cu cele oferite celorlalți cetățeni. Articolul 21 din regulamentul citat impune întreprinderilor feroviare și gestionarilor de gară să garanteze faptul că, prin respectarea STI pentru persoanele cu mobilitate redusă, gara, peroanele, materialul rulant și alte amenajări sunt accesibile persoanelor cu handicap și persoanelor cu mobilitate redusă.

               (4)

               Este necesară adaptarea anexei III la Directiva 2008/57/CE pentru a include în aceasta o trimitere explicită la accesibilitate. Accesibilitatea este o cerință esențială care reprezintă o cerință generală pentru interoperabilitatea sistemului feroviar și care se aplică în mod specific următoarelor subsisteme: infrastructură, material rulant, operațiuni și aplicații telematice pentru călători. Prin urmare, anexa III la Directiva 2008/57/CE trebuie modificată în consecință.

               (5)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă nu afectează în niciun fel principiul punerii treptate în aplicare prevăzut în Directiva 2008/57/CE, și în special ideea că subsistemele-țintă indicate în STI pot fi atinse în mod progresiv și într-un interval de timp rezonabil și că fiecare STI trebuie să indice o strategie de punere în aplicare în vederea realizării unei tranziții treptate de la situația existentă la situația finală, în care respectarea STI este generalizată.

               (6)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în concordanță cu o abordare care își propune să asigure accesul în mod egal, prin aplicarea unor soluții tehnice și/sau a unor măsuri operaționale.

               (7)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 29 alineatul (1) din Directiva 2008/57/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa III la Directiva 2008/57/CE, care stabilește cerințele esențiale, se modifică după cum urmează:

               1.

               La secțiunea 1 se adaugă următoarele paragrafe:
               „1.6.   Accesibilitate

                           1.6.1.

                           Subsistemele «infrastructură» și «material rulant» trebuie să fie accesibile persoanelor cu handicap și persoanelor cu mobilitate redusă, pentru a garanta accesul acestora în condiții de egalitate cu celelalte persoane, prin prevenirea sau eliminarea barierelor și prin alte măsuri corespunzătoare. Aceasta include proiectarea, construcția, reînnoirea, modernizarea, întreținerea și exploatarea elementelor relevante ale subsistemelor la care publicul are acces.

                           1.6.2.

                           Subsistemele «operațiuni» și «aplicații telematice pentru călători» trebuie să asigure funcționalitatea necesară pentru a facilita accesul persoanelor cu handicap și al persoanelor cu mobilitate redusă în condiții de egalitate cu celelalte persoane, prin prevenirea sau eliminarea barierelor și prin alte măsuri corespunzătoare.”

               2.

               La secțiunea 2 punctul 1 se adaugă următorul subpunct:
               „2.1.2.   Accesibilitate

                           2.1.2.1.

                           Subsistemele «infrastructură» la care publicul are acces trebuie să fie accesibile persoanelor cu handicap și persoanelor cu mobilitate redusă în conformitate cu punctul 1.6.”

               3.

               La secțiunea 2 punctul 4 se adaugă următorul subpunct:
               „2.4.5.   Accesibilitate

                           2.4.5.1.

                           Subsistemele «material rulant» la care publicul are acces trebuie să fie accesibile persoanelor cu handicap și persoanelor cu mobilitate redusă în conformitate cu punctul 1.6.”

               4.

               La secțiunea 2 punctul 6 se adaugă următorul subpunct:
               „2.6.4.   Accesibilitate

                           2.6.4.1.

                           Trebuie luate măsuri adecvate pentru a se garanta faptul că normele de exploatare prevăd funcționalitatea necesară în vederea asigurării accesibilității pentru persoanele cu handicap și persoanele cu mobilitate redusă.”

               5.

               La secțiunea 2 punctul 7 se adaugă următorul subpunct:
               „2.7.5.   Accesibilitate

                           2.7.5.1.

                           Trebuie luate măsuri adecvate pentru a se garanta faptul că subsistemele «aplicații telematice pentru călători» oferă funcționalitatea necesară în vederea asigurării accesibilității pentru persoanele cu handicap și persoanele cu mobilitate redusă.”

         Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la 1 ianuarie 2014. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   Republica Cipru și Republica Malta nu au obligația de a transpune și a aplica prezenta directivă atât timp cât nu există un sistem feroviar pe teritoriile lor.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptat la Bruxelles, 11 martie 2013.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      (2)  Decizia 2010/48/CE a Consiliului din 26 noiembrie 2009 privind încheierea de către Comunitatea Europeană a Convenției Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap (JO L 23, 27.1.2010, p. 35).

      (3)  JO L 315, 3.12.2007, p. 14.


title: Directiva Consiliului din 22 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora

text:
               13/Volumul 08

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               223

         31988L0388

               L 184/61

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 22 iunie 1988
   de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora
   (88/388/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în colaborare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât diferențele dintre legislațiile interne referitoare la arome împiedică libera circulație a produselor alimentare pot crea condiții de concurență inegală, prin aceasta afectând realizarea sau funcționarea pieței comune;
   întrucât, pentru a realiza libera circulație a produselor alimentare, este necesară apropierea acestor legislații;
   întrucât legislațiile cu privire la aromele utilizate în produsele alimentare ar trebui să țină seama în primul rând de cerințele de sănătate umană, dar și, în cadrul limitelor impuse de protecția sănătății, de necesitățile economice și tehnice;
   întrucât ca prima măsură ar trebui să fi stabilite, printr-o directivă cadru, criteriile generale de puritate, definițiile, normele de etichetare și principiile pe baza cărora se pot elimina ulterior diferențele de natură legislativă;
   întrucât, pe baza inventarului materiilor și substanțelor sursă utilizate la prepararea aromelor, stabilit de Comisie în baza Deciziei 88/389/CEE (4), Consiliul va adopta într-o etapă ulterioară, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 100a din tratat, dispoziții adecvate privind categoriile individuale de arome și materiile sursă, precum și orice măsuri necesare privind utilizarea și metodele de producție;
   întrucât, în urma celor mai recente recomandări științifice și tehnice, prezența unor componente ale materiilor prime de origine vegetală sau animală utilizate la prepararea aromelor ar trebui limitată în produsele alimentare;
   întrucât ar trebui stabilite criterii specifice de puritate pentru anumite arome date, criterii microbiologice pentru arome, metode de analiză și prelevare de mostre din aromele și substanțele prevăzute la anexe, prezente în și pe produsele alimentare;
   întrucât, în cazul în care utilizarea într-o aromă a unei substanțe sau materii autorizate în baza prezentei directive sau a dispozițiilor adoptate într-o fază ulterioară sau în care prezența uneia dintre substanțele prevăzute la anexa II se dovedește un risc pentru sănătate, statele membre ar trebui autorizate să suspende sau să limiteze utilizarea lor sau să reducă limitele maxime admise, până la adoptarea unei decizii la nivel comunitar;
   întrucât întocmirea listei de substanțe sau materii autorizate ca aditivi necesari depozitării și utilizării aromelor ca solvenți și diluanți de arome și ca adjuvanți tehnologici, precum și stabilirea de criterii specifice de puritate pentru arome, procedura de prelevare a mostrelor și metodele de analiză a aromelor din sau de pe produsele alimentare, precum și verificarea limitelor maxime prevăzute în anexe, constituie măsuri tehnice de punere în aplicare; întrucât, pentru a simplifica și accelera procedura, adoptarea acestor măsuri ar trebui încredințată Comisiei;
   întrucât este de dorit ca în toate cazurile în care Consiliul împuternicește Comisia să pună în aplicare aceste reglementări privind utilizarea aromelor în produsele alimentare, ar trebui să se prevadă o procedură de instituire a unei colaborări strânse între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare instituit prin Decizia 69/414/CEE (5);
   întrucât, fără a aduce atingere aplicării dispozițiilor de drept intern în vigoare care, în lipsa directivelor specifice privind aromatizarea, se aplică unora dintre grupele de arome, cerințele stabilite în prevederile următoare trebuie aplicate astfel încât să autorizeze, după doi ani de la adoptarea prezentei directive, comerțul cu și utilizarea aromelor conforme cu prevederile prezentei directive și să interzică, după trei ani de la adoptare, comerțul cu și utilizarea aromelor neconforme cu aceste prevederi,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se aplică „aromelor” utilizate sau destinate utilizării în sau pe produsele alimentare pentru a da miros și/sau gust, precum și materiilor sursă utilizate în producția de arome.
   (2)   În sensul prezentei directive:

               (a)

               prin „aromă” se înțeleg substanțe aromatizante, preparate aromatizante, arome de transformare, arome de fum sau combinații ale acestora;

               (b)

               prin „substanță aromatizantă” se înțelege o substanță chimică definită, cu proprietăți aromatizante și care se obține:

                           (i)

                           printr-un proces fizic adecvat (inclusiv distilarea și extracția cu solvenți) sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii de origine vegetală sau animală, atât în stare brută, cât și după prelucrarea în vederea consumului uman prin procese tradiționale de preparare a hranei (inclusiv uscarea, torefierea și fermentarea),

                           (ii)

                           prin sinteză chimică sau izolare chimică, produsul obținut fiind identic cu o substanță naturală prezentă în produsele de origine vegetală sau animală prevăzute la punctul (i),

                           (iii)

                           prin sinteză chimică, produsul nefiind însă identic din punct de vedere chimic cu o substanță naturală prezentă în produsele de origine vegetală sau animală prevăzute la punctul (i);

               (c)

               prin „preparat aromatizant” se înțelege un produs, altul decât substanțele prevăzute la litera (b) punctul (i), concentrat sau nu, cu proprietăți aromatizante, care este obținut prin procese fizice adecvate (inclusiv distilarea și extracția cu solvenți), sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii de origine vegetală sau animală, atât în stare brută, cât și prelucrate în vederea consumului uman prin procese tradiționale de preparare a hranei (inclusiv uscare, prăjire și fermentare);

               (d)

               prin „aromă de transformare” se înțelege un produs obținut conform practicilor de bună fabricație, prin încălzirea la o temperatură de maximum 180 °C timp de cel mult 15 minute a unui amestec de ingrediente care nu au neapărat proprietăți aromatizante proprii și din care cel puțin unul conține azot (amino), iar altul este un zahar reducător;

               (e)

               prin „aromă de fum” se înțelege un extract de fum folosit în procesele tradiționale de afumare a produselor alimentare.

         (3)   Aromele pot conține produse alimentare, precum și alte substanțe prevăzute la articolul 6 alineatul (1).
   Articolul 2
   Prezenta directivă nu se aplică:

               —

               substanțelor și produselor comestibile, consumabile ca atare, cu sau fără reconstituire;

               —

               substanțelor cu gust exclusiv dulce, acru sau sărat;

               —

               materiilor de origine vegetală sau animală care au proprietăți aromatizante inerente, dacă nu sunt utilizate ca surse de aromatizare.

         Articolul 3
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura faptul că aromele nu pot fi comercializate sau folosite dacă nu respectă normele prevăzute de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura faptul că:

               (a)

                           —

                           aromele nu conțin nici un element sau substanță în cantități periculoase din punct de vedere toxicologic;

                           —

                           sub rezerva excepțiilor prevăzute în criteriile specifice de puritate menționate la articolul 6 alineatul (2) a treia liniuță, acestea nu conțin mai mult de 3 mg/kg arsenic, 10 mg/kg plumb, 1 mg/kg cadmiu și 1 mg/kg mercur;

               (b)

               utilizarea aromelor nu determină prezența în produsele alimentare consumate a substanțelor nedorite prevăzute la anexa I în cantități mai mari decât cele specificate;

               (c)

               utilizarea aromelor și a altor ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante nu determină prezența substanțelor prevăzute la anexa II în cantități mai mari decât cele specificate.

         Articolul 5
   Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura stabilită în articolul 100a din tratat, adoptă:

               1.

               dispozițiile corespunzătoare cu privire la:

                           —

                           sursele aromatizante compuse din produse alimentare, plante și mirodenii care, în mod normal, sunt considerate alimente;

                           —

                           sursele aromatizante compuse din materii de origine vegetală sau animală care, în mod normal, nu sunt considerate alimente;

                           —

                           substanțele aromatizante obținute prin procese fizice adecvate sau prin procese enzimatice sau microbiologice din materii prime de origine vegetală sau animală;

                           —

                           substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolare chimică, identice din punct de vedere chimic cu substanțele aromatizante prezente în mod natural în produsele alimentare sau plantele sau mirodeniile care, în mod normal, sunt considerate alimente;

                           —

                           substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolare chimică, identice din punct de vedere chimic cu substanțele aromatizante prezente în mod natural în materiile prime vegetale sau animale care, în mod normal, nu sunt considerate alimente;

                           —

                           substanțele aromatizante obținute prin sinteză chimică sau izolarea chimică, altele decât cele prevăzute la a patra și la a cincea liniuță;

                           —

                           materiile sursă utilizate în producția aromelor de fum sau a aromelor de transformare, precum și condițiile de reacție în care sunt preparate;

               2.

               orice dispoziții speciale care pot fi necesare pentru protecția sănătății publice sau a comerțului, cu privire la:

                           —

                           utilizarea și metodele de fabricație a aromelor, inclusiv procesele fizice sau procesele enzimatice sau microbiologice de producere a preparatelor aromatizante și a substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i) și litera (c);

                           —

                           condițiile de utilizare a substanțelor și materiilor menționate la articolul 6 alineatul (1);

               3.

               modificări privind limitele maxime prevăzute de anexe.

         Articolul 6
   În conformitate cu procedura stabilită la articolul 10, se adoptă următoarele:

               1.

               lista substanțelor sau materiilor autorizate în Comunitate ca:

                           —

                           aditivi necesari pentru depozitarea și utilizarea aromelor;

                           —

                           produse utilizate pentru dizolvarea și diluarea aromelor;

                           —

                           aditivi necesari pentru producerea aromelor (adjuvanți tehnologici), dacă acești aditivi nu intră sub incidența altor dispoziții comunitare;

               2.

               în măsura în care este necesar:

                           —

                           metodele de analiză necesare verificării conformității cu nivelurile prevăzute la articolul 4;

                           —

                           procedura de prelevare a mostrelor și metodele de analiză calitativă și, după caz, cantitativă a aromelor din sau de pe produsele alimentare;

                           —

                           criteriile specifice de puritate aplicabile aromelor;

               3.

                           —

                           criteriile microbiologice aplicabile aromelor,

                           —

                           criteriile pentru desemnarea dată denumirilor mai specifice menționate la articolul 9 alineatul (1) litera (b);

               4.

               măsurile adecvate care vor fi luate până la 1 iulie 1990 pentru a completa prezenta directivă cu normele de etichetare a aromelor destinate vânzării către consumatorul final.

         Articolul 7
   Dispozițiile care pot avea efect asupra sănătății publice se adoptă numai după consultarea Comitetului științific pentru alimente.
   Articolul 8
   (1)   În cazul în care, ca urmare a unor informații noi sau a reevaluării informațiilor existente, efectuată după adoptarea prezentei directive sau a uneia din directivele prevăzute la articolul 5, un stat membru are dovezi detaliate potrivit cărora:

               —

               prezența uneia din substanțele prevăzute de anexele la prezenta directivă sau nivelurile maxime stabilite, deși respectă dispozițiile prezentei directive;

               —

               utilizarea aromelor, deși respectă directiva relevantă sau prezenta directivă sau

               —

               prezența substanțelor similare celor menționate la anexe

         constituie un pericol pentru sănătatea umană, statul membru respectiv poate suspenda sau restrânge temporar aplicarea dispozițiilor în cauză pe teritoriul său. Statul membru în cauză informează de îndată celelalte state membre și Comisia și prezintă motivele deciziei luate.
   (2)   Comisia examinează cât mai curând posibil dovezile prezentate de statul membru respectiv, și consultă Comitetul permanent pentru produsele alimentare și apoi își emite avizul în această privință și ia măsurile corespunzătoare, care pot înlocui măsurile menționate la alineatul (1).
   (3)   În cazul în care Comisia consideră că modificările aduse prezentei directive sau uneia din directivele menționate la articolul 5 sunt necesare pentru atenuarea dificultăților menționate la alineatul (1) și pentru asigurarea protecției sănătății umane, inițiază procedura prevăzută la articolul 10, în vederea adoptării acestor modificări; statul membru care adoptă măsuri de protecție le poate menține în acest caz până la intrarea în vigoare a modificărilor.
   Articolul 9
   (1)   Aromele care nu sunt destinate vânzării către consumatorul final nu pot fi comercializate decât în cazul în care pe ambalajul lor figurează următoarele informații, în mod vizibil, lizibil și indelebil:

               (a)

               numele sau denumirea comercială și adresa producătorului sau a ambalatorului sau a unui vânzător stabilit în Comunitate;

               (b)

               descrierea produsului: fie termenul „aromă”, fie o denumire mai specifică sau descrierea aromei.
               Statele membre pot menține, timp de trei ani de la adoptarea prezentei directive, mai multe denumiri specifice pentru a desemna aromele compuse din mixturi de preparate și substanțe aromatizante.
               Înainte de încheierea acestei perioade, se va decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 dacă aceste denumiri vor fi incluse în prezenta directivă;

               (c)

               fie precizarea „pentru produse alimentare”, fie o referire mai specifică la produsul alimentar căruia îi este destinată aroma;

               (d)

               o listă, în ordinea descrescătoare a greutății, a categoriilor de substanțe aromatizante, clasificate astfel:

                           —

                           substanțe aromatizante naturale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i);

                           —

                           substanțe aromatizante identice cu substanțele naturale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (ii);

                           —

                           substanțe aromatizante artificiale în cazul substanțelor aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (iii);

                           —

                           preparate aromatizante în cazul preparatelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c);

                           —

                           arome de transformare în cazul aromelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (d);

                           —

                           arome de fum în cazul aromelor prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (e);

               (e)

               în cazul aromelor combinate cu alte substanțe sau materii prevăzute la articolul 6 alineatul (1) prima și a doua liniuță, o listă în ordinea descrescătoare a greutății din amestec a:

                           —

                           categoriilor de arome clasificate în conformitate cu litera (d) a prezentului alineat;

                           —

                           denumirea fiecărei substanțe sau materii sau, după caz, numărul „CEE”;

               (f)

               indicarea cantității maxime a fiecărei componente sau grupe de componente care face obiectul limitărilor cantitative într-un produs alimentar sau informații adecvate care să permită cumpărătorului să respecte dispozițiile comunitare sau, în cazul în care acestea nu există, dispozițiile de drept intern care se aplică produsului alimentar respectiv;

               (g)

               o indicație de identificare a lotului de transport;

               (h)

               cantitatea nominală, exprimată în unități de masă sau volum.

         (2)   Fără a aduce atingere alineatului (1) litera (d), termenul „natural” sau orice altă expresie care, în esență, are același înțeles, poate fi utilizat numai pentru aromele în care componenta aromatizantă conține exclusiv preparatele aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c).
   În cazul în care descrierea comercială a aromei conține o referire la un produs alimentar sau la o sursă aromatizantă, termenul „natural” sau orice altă expresie care are un înțeles echivalent, nu poate fi utilizat decât în cazul în care componenta aromatizantă a fost izolată prin procese fizice corespunzătoare, prin procese enzimatice sau microbiologice sau prin procese tradiționale de preparare a hranei, exclusiv sau aproape exclusiv din produsul alimentar sau sursa aromatizantă în cauză.
   (3)   Prin derogare de la alineatul (1), informațiile solicitate la alineatul (1) literele (d), (e) și (f) pot figura chiar și numai în documentele comerciale referitoare la lotul de transport, care vor fi furnizate o dată cu sau înaintea livrării transportului, cu condiția ca indicația „destinat fabricației de produse alimentare și nu comerțului cu amănuntul” să figureze pe o parte vizibilă a ambalajului sau containerului produselor respective.
   (4)   Statele membre se abțin de la stabilirea unor cerințe mai detaliate decât cele cuprinse de prezentul articol în legătură cu modul în care trebuie să figureze specificațiile prevăzute.
   Mențiunile prevăzute de prezentul articol se furnizează într-un limbaj ușor de înțeles de către cumpărători, în cazul în care nu s-au luat alte măsuri prin care se asigură informarea cumpărătorului. Prezenta dispoziție nu împiedică indicarea mențiunilor în cauză în mai multe limbi.
   Articolul 10
   (1)   În cazul în care este urmată procedura prevăzută de prezentul articol, președintele sesizează problema Comitetului permanent pentru produsele alimentare, fie din proprie inițiativă, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect al măsurilor care trebuie adoptate. Comitetul își exprimă avizul asupra proiectului într-un termen pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența problemei. Avizul se exprimă cu majoritate calificată în conformitate cu articolul 148 alineatul (2) din tratat. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile preconizate în cazul în care sunt în conformitate cu avizul comitetului.

                           (b)

                           În cazul în care măsurile preconizate nu sunt în conformitate cu avizul comitetului, sau în lipsa unui aviz, Comisia înaintează de îndată Consiliului o propunere referitoare la măsurile care trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
                           Dacă, în termen de trei luni de la data sesizării problemei, Consiliul nu adoptă nici o măsură, Comisia adoptă măsurile propuse.

         Articolul 11
   (1)   Prezenta directivă se aplică în egală măsură aromelor destinate utilizării în produsele alimentare și produselor alimentare, importate în Comunitate.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică aromelor, și nici produselor alimentare destinate exportului în afara Comunității.
   Articolul 12
   (1)   Statele membre nu se pot prevala de compoziția, etichetarea aromelor sau comportamentul acestora în produsele alimentare pentru a interzice, restricționa sau împiedica comercializarea sau utilizarea aromelor conforme cu prezenta directivă sau cu directivele menționate la articolul 5.
   (2)   Alineatul (1) din prezentul articol nu aduce atingere dispozițiilor de drept intern aplicabile în lipsa directivelor menționate la articolul 5.
   Articolul 13
   (1)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 18 luni de la data adoptării sale. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Măsurile adoptate au următoarele efecte:

               —

               autorizează, doi ani după data adoptării prezentei directive, comercializarea și utilizarea aromelor conforme cu prezenta directivă;

               —

               interzice, trei ani după data adoptării prezentei directive, comercializarea și utilizarea aromelor neconforme cu prezenta directivă.

         (2)   Alineatul (1) nu aduce atingere dispozițiilor de drept intern care, în lipsa directivelor menționate la articolul 5, se aplică anumitor grupe de arome sau specifică produsele alimentare în sau pe care se pot utiliza aromele conforme cu prezenta directivă.
   Articolul 14
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 22 iunie 1988.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BANGEMANN

      (1)  JO C 144, 13.6.1980, p. 9 și

      JO C 103, 24.4.1982, p. 7.

      (2)  JO C 66, 15.3.1982, p. 117 și Decizia din 9 martie 1988 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  JO C 138, 9.6.1981, p. 42.

      (4)  JO L 184, 15.7.1988, p. 67.

      (5)  JO L 291,19.11.1969, p. 9.
   ANEXA I
   Limitele maxime pentru anumite substanțe nedorite prezente în produsele alimentare ca urmare a utilizării aromelor

               Substanță

               Alimente

               Băuturi

               3,4 benzopiren

               0,03 μg/kg

               0,03 μg/kg

         ANEXA II
   Conținut maxim de anumite substanțe obținute din arome și din alte ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante prezente în produsele alimentare consumate ca atare și în care s-au utilizat arome

               Substanțe

               Alimente
               mg/kg

               Băuturi
               mg/kg

               Excepții și/sau restricții speciale

               Acid agaric (1)

               20

               20

               100 mg/kg în băuturile alcoolice sau alimentele care conțin ciuperci

               Aloină (1)

               0,1

               0,1

               50 mg/kg în băuturile alcoolice

               Beta asaronă (1)

               0,1

               0,1

               1 mg/kg în băuturile alcoolice și în condimentele utilizate în hrana tip gustare

               Berberină (1)

               0,1

               0,1

               10 mg/kg în băuturile alcoolice

               Cumarină (1)

               2

               2

               10 mg/kg în anumite tipuri de produse de cofetărie cu caramel
               50 mg/kg în guma de mestecat
               10 mg/kg în băuturile alcoolice

               Acid cianhidric (1)

               1

               1

               50 mg/kg în nuga, marțipan sau înlocuitori sau în produse similare
               1 mg/% volum de alcool în băuturile alcoolice
               5 mg/kg în fructele conservate cu sâmbure

               Hipericină (1)

               0,1

               0,1

               10 mg/kg în băuturile alcoolice
               1 mg/kg în produsele de cofetărie

               Pulegonă (1)

               25

               100

               250 mg/kg în băuturile alcoolice aromate cu mentă sau izmă
               350 mg/kg în produsele de cofetărie cu mentă

               Quassină (1)

               5

               5

               10 mg/kg în dulciurile sub formă de pastile 50 mg/kg în băuturile alcoolice

               Safrol și izosafrol (1)

               1

               1

               2 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mică de 25 % vol.
               5 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % vol.
               15 mg/kg în alimentele care conțin nucșoară

               Santonină (1)

               0,1

               0,1

               1 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % vol.

               Tuionă (alfa și beta) (1)

               0,5

               0,5

               5 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mică de 25 % vol.
               10 mg/kg în băuturile alcoolice cu concentrație mai mare de 25 % alcool
               25 mg/kg în alimentele preparate pe bază de salvie
               35 mg/kg în băuturile tip bitter

      (1)  Nu se poate adăuga ca atare la alimente sau arome. Poate fi prezentă în alimente, fie în mod natural, fie ca urmare a adăugării de arome preparate din materii prime naturale.