title: Directiva 2013/64/UE a Consiliului din 17 decembrie 2013 de modificare a Directivelor 91/271/CEE și 1999/74/CE ale Consiliului și a Directivelor 2000/60/CE, 2006/7/CE, 2006/25/CE și 2011/24/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, ca urmare a schimbării statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană

text:
               28.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 353/8

      DIRECTIVA 2013/64/UE A CONSILIULUI

   din 17 decembrie 2013
   de modificare a Directivelor 91/271/CEE și 1999/74/CE ale Consiliului și a Directivelor 2000/60/CE, 2006/7/CE, 2006/25/CE și 2011/24/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, ca urmare a schimbării statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2012/419/UE a Consiliului European (3), Consiliul European a decis modificarea statutului Mayotte în raport cu Uniunea începând cu 1 ianuarie 2014. Începând de la această dată, Mayotte încetează să mai fie o țară sau un teritoriu de peste mări pentru a deveni o regiune ultraperiferică a Uniunii în înțelesul articolului 349 și al articolului 355 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) (denumită în continuare „Mayotte”). În urma acestei modificări a statutului juridic al Mayotte, dreptul Uniunii se aplică Mayotte de la 1 ianuarie 2014. Ținând cont de situația structurală socială și economică specială a Mayotte, ar trebui prevăzute anumite măsuri specifice în mai multe domenii.

               (2)

               Este oportun să se țină seama de situația specială din Mayotte în ceea ce privește starea mediului, care necesită o îmbunătățire considerabilă pentru a se conforma obiectivelor de mediu prevăzute de dreptul Uniunii, pentru care este necesară o perioadă suplimentară. În vederea îmbunătățirii treptate a mediului ar trebui să fie adoptate măsuri specifice în cadrul unor termene specifice.

               (3)

               Pentru a se conforma cerințelor din Directiva 91/271/CEE a Consiliului (4), este necesar să fie luate măsuri în Mayotte pentru a se asigura că aglomerările sunt echipate cu sisteme de colectare a apelor urbane reziduale. Astfel de măsuri necesită lucrări de infrastructură, care ar trebui să urmeze proceduri administrative și de planificare adecvate și, mai mult, necesită stabilirea de sisteme pentru măsurarea și monitorizarea evacuării apelor urbane reziduale. Datorită situației structurale și economice speciale a Mayotte, ar trebui să se acorde Franței o perioadă suficientă de timp pentru îndeplinirea cerințelor respective.

               (4)

               În domeniul agriculturii, în ceea ce privește Directiva 1999/74/CE a Consiliului (5), se observă că, în Mayotte, găinile ouătoare sunt crescute în cotețe neîmbunătățite. Având în vedere investițiile considerabile și activitatea pregătitoare necesare pentru înlocuirea cotețelor neîmbunătățite cu cotețe îmbunătățite sau sisteme alternative, este necesar să se amâne interdicția de a utiliza cotețe neîmbunătățite pentru o perioadă de până la 48 de luni de la 1 ianuarie 2014. Pentru a preveni denaturarea concurenței, ouăle provenite din unitățile care folosesc cotețe neîmbunătățite ar trebui să fie comercializate numai pe piața locală din Mayotte. În vederea facilitării controalelor necesare, ouăle produse în cotețe neîmbunătățite ar trebui să poarte un marcaj special.

               (5)

               În ceea ce privește Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), buna aplicare a directivei respective în ceea ce privește planurile de gestionare a bazinelor hidrografice impune ca Franța să adopte și să pună în aplicare planuri de gestionare care conțin măsuri tehnice și administrative pentru a se ajunge la o stare bună a apelor și pentru a preveni deteriorarea ansamblului organismelor din apele de suprafață. Datorită situației structurale și economice speciale a noii regiuni ultraperiferice Mayotte, ar trebui să se acorde o perioadă suficientă de timp pentru adoptarea și punerea în aplicare a acestor măsuri.

               (6)

               În ceea ce privește Directiva 2006/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), starea actuală a apelor de suprafață din Mayotte necesită o îmbunătățire considerabilă pentru a se conforma cerințelor directivei respective. Calitatea apelor pentru scăldat depinde în mod direct de tratarea apelor urbane reziduale, iar dispozițiile directivei 2006/7/CE pot fi respectate în mod progresiv numai atunci când aglomerările care afectează calitatea apelor urbane reziduale sunt în conformitate cu cerințele din Directiva 91/271/CEE. Prin urmare, este necesar să fie adoptate termene specifice pentru a permite Franței să îndeplinească standardele Uniunii în ceea ce privește calitatea apei pentru scăldat din Mayotte, ca nouă regiune ultraperiferică și datorită situației sale sociale și economice speciale.

               (7)

               În domeniul politicii sociale, ar trebui să se țină seama de dificultatea de a respecta Directiva 2006/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) în Mayotte începând cu 1 ianuarie 2014. Din cauza situației sociale și economice speciale, în Mayotte nu există dotări tehnice disponibile pentru punerea în aplicare a măsurilor necesare punerii în conformitate cu directiva menționată anterior în domeniul radiațiilor optice artificiale. Prin urmare, este adecvat să se acorde o derogare pentru Franța de la anumite dispoziții din directiva respectivă, până la 31 decembrie 2017, cu condiția ca structurile în cauză să nu fie disponibile în Mayotte și fără a aduce atingere principiilor generale de protecție și prevenire din domeniul sănătății și securității lucrătorilor.

               (8)

               Pentru a garanta un nivel ridicat de protecție a sănătății și securității lucrătorilor la locul de muncă, ar trebui să fie asigurată consultarea cu partenerii sociali, ar trebui să fie reduse la minimum riscurile provocate de derogare, iar lucrătorii în cauză ar trebui să beneficieze de o monitorizare sanitară sporită. Este important să se reducă pe cât posibil durata derogării. Prin urmare, măsurile naționale de derogare ar trebui să fie revizuite în fiecare an și retrase imediat ce împrejurările care justifică derogarea nu mai există.

               (9)

               În ceea ce privește Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9), transpunerea acesteia necesită o serie de adaptări pentru asigurarea continuității asistenței medicale și a informării pacienților. Prin urmare, este oportun să se acorde Franței o perioadă suplimentară de 30 de luni de la data de 1 ianuarie 2014 pentru a pune în aplicare dispozițiile necesare în vederea punerii în conformitate cu directiva respectivă în Mayotte.

               (10)

               Prin urmare, Directivele 91/271/CEE, 1999/74/CE, 2000/60/CE, 2006/7/CE, 2006/25/CE și 2011/24/UE ar trebui modificate în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări aduse Directivei 91/271/CEE
   Directiva 91/271/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 3, se introduce următorul alineat:
               „(1a)   Prin derogare de la primul și al doilea paragraf din alineatul (1), în ceea ce privește Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumită în continuare «Mayotte»), Franța se asigură că toate aglomerările sunt echipate cu sisteme de colectare a apelor urbane reziduale:

                           —

                           cel târziu până la 31 decembrie 2020 pentru aglomerările de peste 10 000 EL, care vor acoperi cel puțin 70 % din sarcina generată în Mayotte;

                           —

                           cel târziu până la 31 decembrie 2027 pentru aglomerările de peste 2 000 EL.”

               2.

               La articolul 4, se introduce următorul alineat:
               „(1a)   Prin derogare de la alineatul (1), în ceea ce privește Mayotte, Franța se asigură că apele urbane reziduale care intră în sistemele de colectare, înainte de a fi evacuate, fac obiectul unei tratări secundare sau al unui tratament echivalent:

                           —

                           cel târziu până la 31 decembrie 2020 pentru aglomerările de peste 15 000 EL care, împreună cu aglomerările menționate la articolul 5 alineatul (2a), vor acoperi cel puțin 70 % din sarcina generată în Mayotte;

                           —

                           cel târziu până la 31 decembrie 2027 pentru aglomerările de peste 2 000 EL.”

               3.

               La articolul 5 se introduce următorul alineat:
               „(2a)   Prin derogare de la alineatul (2), în ceea ce privește Mayotte, Franța se asigură că apele urbane reziduale care intră în sistemele de colectare fac obiectul unei tratări mai riguroase, înainte de a fi evacuate în zonele sensibile, decât cea descrisă la articolul 4cel târziu până la 31 decembrie 2020 pentru aglomerările de peste 10 000 EL care, împreună cu aglomerările menționate la articolul 4 alineatul (1a), vor acoperi cel puțin 70 % din sarcina generată în Mayotte.”

               4.

               La articolului 7 se introduce următorul paragraf:
               „Prin derogare de la primul paragraf, în ceea ce privește Mayotte, termenul definit la primul paragraf este 31 decembrie 2027.”.

               5.

               Articolul 17 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
                           „Prin derogare de la primul paragraf, în ceea ce privește Mayotte, Franța stabilește un program pentru punerea în aplicare a prezentei directive până la 30 iunie 2014.”.

                           (b)

                           la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
                           „Prin derogare de la primul paragraf, în ceea ce privește Mayotte, Franța pune la dispoziția Comisiei informații privind programul până la 31 decembrie 2014.”.

         Articolul 2
   Modificare adusă Directivei 1999/74/CE
   La articolul 5 din Directiva 1999/74/CE se adaugă următorul alineat:

      „(3)   Prin derogare de la alineatul (2), în Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumită în continuare «Mayotte»), găinile ouătoare pot continua să fie crescute în cuști descrise în prezentul capitol până la 31 decembrie 2017.
      De la 1 ianuarie 2014, în Mayotte nu pot fi nici construite, nici puse în funcțiune pentru prima dată cotețe descrise în prezentul capitol.
      Ouăle provenite din unitățile de creștere a găinilor ouătoare în cotețe descrise în prezentul capitol se introduc numai pe piața locală din Mayotte. Respectivele ouă și ambalajele lor sunt clar identificate, cu un marcaj special, care să permită controalele necesare. Se comunică o descriere clară a acestui marcaj Comisiei până la 1 ianuarie 2014.”.

   Articolul 3
   Modificări aduse Directivei 2000/60/CE
   Directiva 2000/60/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               articolul 4 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumită în continuare «Mayotte»), termenul menționat la litera (a) punctul (ii), litera (a) punctul (iii), litera (b) punctul (ii) și litera (c) este 22 decembrie 2021.”.

                           (b)

                           la alineatul (4), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
                           „Termenele stabilite în temeiul alineatului (1) pot fi extinse în scopul realizării obiectivelor pe etape pentru corpurile de apă, cu condiția ca nicio deteriorare suplimentară să nu afecteze starea corpurilor de apă afectate atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:”.

               2.

               articolul 11 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (7) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, termenele prevăzute la primul paragraf sunt 22 decembrie 2015 și, respectiv, 22 decembrie 2018.”.

                           (b)

                           la alineatul (8) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 22 decembrie 2021.”.

               3.

               articolul 13 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (6) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 22 decembrie 2015.”.

                           (b)

                           la alineatul (7) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 22 decembrie 2021.”.

         Articolul 4
   Modificări aduse Directivei 2006/7/CE
   Directiva 2006/7/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               articolul 5 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumită în continuare «Mayotte»), termenul menționat la primul paragraf este 31 decembrie 2019.”.

                           (b)

                           la alineatul (3) se adaugă următorul paragraf:
                           „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 31 decembrie 2031.”.

               2.

               La articolul 6 alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
               „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 30 iunie 2015.”.

               3.

               La articolul 13 alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
               „În ceea ce privește Mayotte, termenul prevăzut la primul paragraf este 30 iunie 2014.”.

         Articolul 5
   Modificare adusă Directivei 2006/25/CE
   În Directiva 2006/25/CE, se adaugă următorul articol:

      „Articolul 14a
      (1)   Fără a aduce atingere principiilor generale de protecție și prevenire în domeniul sănătății și securității lucrătorilor, până la 31 decembrie 2017, Franța poate deroga de la punerea în aplicare a dispozițiilor necesare pentru a se conforma prezentei directive în Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumită în continuare «Mayotte»), cu condiția ca o astfel de aplicare să necesite dotări tehnice specifice care nu sunt disponibile în Mayotte.
      Primul paragraf nu se aplică obligațiilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din prezenta directivă, precum și acelor dispoziții ale prezentei directive care reflectă principiile generale stabilite în Directiva 89/391/CEE.
      (2)   Toate derogările de la prezenta directivă care rezultă din aplicarea măsurilor existente la 1 ianuarie 2014 sau de la adoptarea de noi măsuri trebuie să fie precedate de o consultare cu partenerii sociali în conformitate cu legislațiile și practicile naționale. Aceste derogări se aplică în condiții care garantează, ținând seama de condițiile specifice existente în Mayotte, că riscurile rezultate pentru lucrători sunt reduse la minim și că lucrătorii în cauză beneficiază de o monitorizare sanitară sporită.
      (3)   Măsurile naționale de derogare sunt reexaminate în fiecare an, după consultarea cu partenerii sociali, și sunt retrase de îndată ce circumstanțele care le justifică nu mai persistă.”.

   Articolul 6
   Modificare adusă Directivei 2011/24/UE
   La articolul 21 din Directiva 2011/24/UE se adaugă următorul alineat (3):

      „(3)   Prin derogare de la prima teză de la alineatul (1), Franța asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive cu privire la Mayotte, ca regiune ultraperiferică în înțelesul articolului 349 din TFUE, până la data de 30 iunie 2016.”.

   Articolul 7
   Transpunere
   (1)   Franța adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive, după cum urmează:

               (a)

               cu privire la articolul 1 alineatele (1), (2) și (3), până la 31 decembrie 2018;

               (b)

               cu privire la articolul 1 alineatul (5), până la datele menționate la literele (a) și (b), după caz;

               (c)

               cu privire la articolul 2, până la 1 ianuarie 2014;

               (d)

               cu privire la articolul 3 alineatul (1), până la 31 decembrie 2018;

               (e)

               cu privire la articolul 3 alineatele (2) și (3), până la datele menționate în alineatele respective;

               (f)

               cu privire la articolul 4 alineatul (1) litera (a), până la 31 decembrie 2018;

               (g)

               cu privire la articolul 4 alineatul (1) litera (b), până la 30 iunie 2021;

               (h)

               cu privire la articolul 4 alineatele (2) și (3), până la datele menționate în alineatele respective;

               (i)

               cu privire la articolul 5, până la 1 ianuarie 2014, cu excepția cazului în care Franța nu face uz de posibilitatea prevăzută la articolul respectiv;

               (j)

               cu privire la articolul 6, până la 30 iunie 2016.

         Franța comunică de îndată Comisiei textul respectivelor dispoziții.
   Atunci când Franța adoptă dispozițiile respective, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Franța stabilește modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Franța comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 8
   Intrare în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare la 1 ianuarie 2014.
   Articolul 9
   Destinatar
   Prezenta directivă se adresează Republicii Franceze.

      Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Avizul din 12 decembrie 2013 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO C 341, 21.11.2013, p. 97.

      (3)  Decizia 2012/419/UE a Consiliului European din 11 iulie 2012 de modificare a statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană (JO L 204, 31.7.2012, p. 131).

      (4)  Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, 30.5.1991, p. 40).

      (5)  Directiva 1999/74/CE a Consiliului din 19 iulie 1999 de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare (JO L 203, 3.8.1999, p. 53).

      (6)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1).

      (7)  Directiva 2006/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 februarie 2006 privind gestionarea calității apei pentru scăldat și de abrogare a Directivei 76/160/CEE (JO L 64, 4.3.2006, p. 37).

      (8)  Directiva 2006/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind cerințele minime de securitate și sănătate referitoare la expunerea lucrătorilor la riscuri generate de agenți fizici (radiații optice artificiale) [A nouăsprezecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 114, 27.4.2006, p. 38).

      (9)  Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2011 privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere (JO L 88, 4.4.2011, p. 45).


title: Directiva (UE) 2015/2060 a Consiliului din 10 noiembrie 2015 de abrogare a Directivei 2003/48/CEE privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi

text:
               18.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 301/1

         DIRECTIVA (UE) 2015/2060 A CONSILIULUI
   din 10 noiembrie 2015
   de abrogare a Directivei 2003/48/CEE privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 115,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,
   hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială,
   întrucât:

               (1)

               Pornind de la consensul la care s-a ajuns în cadrul Consiliului European din 20 iunie 2000 cu privire la faptul că ar trebui să se facă un schimb de informații relevante în scopuri fiscale pe scară cât mai largă, Directiva 2003/48/CE a Consiliului (1) se aplică în statele membre de la 1 iulie 2005, cu scopul de a permite ca veniturile din economii sub forma plăților de dobânzi efectuate într-un stat membru în favoarea unor beneficiari efectivi care sunt persoane fizice rezidente în alt stat membru să fie impozitate efectiv în conformitate cu dispozițiile legislative din cel de al doilea stat membru, eliminându-se astfel posibilitatea apariției unor denaturări ale circulației capitalurilor între statele membre, care ar fi incompatibile cu piața internă.

               (2)

               Dimensiunea mondială a provocărilor reprezentate de frauda și evaziunea fiscală transfrontaliere constituie un motiv de îngrijorare major atât la nivel mondial, cât și în cadrul Uniunii. Veniturile neraportate și neimpozitate reduc considerabil veniturile fiscale naționale. La 22 mai 2013, Consiliul European a salutat eforturile de elaborare a unui standard global depuse în prezent în cadrul G8, G20 și al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE).

               (3)

               Directiva 2011/16/UE a Consiliului (2) dispune schimbul automat obligatoriu al anumitor informații între statele membre. Aceasta dispune, de asemenea, extinderea treptată a sferei de aplicare a acestuia la noi categorii de venituri și de capital, în scopul combaterii fraudei și evaziunii fiscale transfrontaliere.

               (4)

               La 9 decembrie 2014, Consiliul a adoptat Directiva 2014/107/UE (3), care modifică Directiva 2011/16/UE extinzând schimbul automat obligatoriu de informații la o gamă mai largă de venituri în conformitate cu standardul global lansat de Consiliul OCDE în iulie 2014 și care a asigurat o abordare uniformă, consecventă și cuprinzătoare, la nivelul întregii Uniuni, a schimbului automat de informații privind conturile financiare în cadrul pieței interne.

               (5)

               Directiva 2014/107/UE are, în general, un domeniu de aplicare mai larg decât Directiva 2003/48/CE și prevede că, în cazurile în care domeniile lor de aplicare se suprapun, Directiva 2014/107/UE prevalează. Există încă cazuri reziduale în care numai Directiva 2003/48/CE se aplică. Respectivele cazuri reziduale sunt consecința micilor diferențe de abordare dintre cele două directive și a scutirilor specifice diferite. În acest număr limitat de cazuri, aplicarea Directivei 2003/48/CE ar avea ca rezultat existența, în paralel, a două standarde de raportare în cadrul Uniunii. Beneficiile minore ale menținerii acestei duble raportări ar fi depășite de costuri.

               (6)

               La 21 martie 2014, Consiliul European a invitat Consiliul să se asigure că legislația relevantă a Uniunii este aliniată în întregime la noul standard global unic pentru schimbul automat de informații elaborat de OCDE. În plus, atunci când a aprobat Directiva 2014/107/UE, Consiliul a invitat Comisia să prezinte o propunere de abrogare a Directivei 2003/48/CE și să coordoneze abrogarea acestei directive cu data de aplicare stabilită în Directiva 2014/107/UE, ținând seama în mod corespunzător de derogarea prevăzută pentru Austria. Prin urmare, Directiva 2003/48/CE ar trebui să se aplice în continuare în cazul Austriei pe o perioadă suplimentară de un an. Având în vedere poziția adoptată de Consiliu, este necesară abrogarea Directivei 2003/48/CE pentru a se evita existența unor obligații de raportare duble și pentru ca autoritățile fiscale și operatorii economici, deopotrivă, să facă economii de costuri.

               (7)

               Conform Directivei 2014/48/UE a Consiliului (4), statele membre urmează să adopte și să publice, până la 1 ianuarie 2016, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma respectivei directive. Statele membre urmează să aplice respectivele dispoziții începând cu 1 ianuarie 2017. Odată cu abrogarea Directivei 2003/48/CE, nu ar mai fi necesară transpunerea Directivei 2014/48/UE.

               (8)

               Pentru a se garanta continuitatea raportării automate de informații privind conturile financiare, abrogarea Directivei 2003/48/CE ar trebui să se aplice de la data aplicării măsurilor stabilite în Directiva 2014/107/UE.

               (9)

               În pofida abrogării Directivei 2003/48/CE, informațiile colectate de agenții plătitori, de operatorii economici și de statele membre până la data abrogării ar trebui prelucrate și transferate așa cum s-a prevăzut inițial, iar obligațiile apărute înainte de data respectivă ar trebui îndeplinite.

               (10)

               În ceea ce privește impozitul reținut la sursă în perioada de tranziție menționată în Directiva 2003/48/CE, în scopul de a proteja drepturile dobândite de beneficiarii efectivi, statele membre ar trebui să continue să acorde credite sau rambursări, așa cum s-a prevăzut inițial, și ar trebui să elibereze, la cerere, certificate pentru a permite beneficiarilor efectivi să se asigure că nu se aplică reținerea la sursă.

               (11)

               Ar trebui să se țină seama de faptul că, din cauza diferențelor structurale, Austriei i s-a acordat o derogare în temeiul Directivei 2014/107/UE, care îi permite să întârzie aplicarea directivei menționate cu un an, până la 1 ianuarie 2017. Cu toate acestea, la momentul adoptării Directivei 2014/107/UE, Austria a anunțat că nu va face uz deplin de derogare. În schimb, până în septembrie 2017, Austria urmează să schimbe informații, chiar dacă numai cu privire la un număr limitat de conturi, făcând uz de derogare în celelalte cazuri. Prin urmare, ar trebui prevăzute dispoziții specifice pentru a se asigura că Austria și agenții de plată și operatorii economici stabiliți în această țară vor continua să aplice dispozițiile Directivei 2003/48/CE pe parcursul perioadei de derogare, cu excepția conturilor cărora li se aplică Directiva 2014/107/UE.

               (12)

               Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și ține seama de principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, inclusiv de dreptul la protecția datelor cu caracter personal, iar aceste drepturi nu pot fi diminuate sau eliminate prin nicio dispoziție din prezenta directivă.

               (13)

               Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume abrogarea Directivei 2003/48/CE cu excepțiile temporare necesare pentru a proteja drepturile dobândite și pentru a ține seama de derogarea acordată Austriei în temeiul Directivei 2014/107/UE, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere uniformitatea și eficacitatea necesare, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este definit la același articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.

               (14)

               Prin urmare, Directiva 2003/48/CE ar trebui abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Sub rezerva alineatelor (2) și (3), Directiva 2003/48/CE se abrogă începând cu 1 ianuarie 2016.
   (2)   Fără a aduce atingere alineatului (3), continuă să se aplice următoarele obligații din Directiva 2003/48/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/98/CE a Consiliului (5):

               (a)

               obligațiile statelor membre și ale operatorilor economici stabiliți în acestea, prevăzute la articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/48/CE, continuă să se aplice până la 5 octombrie 2016 sau până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite;

               (b)

               obligațiile agenților plătitori prevăzute la articolul 8 din Directiva 2003/48/CE și ale statelor membre ale agenților plătitori prevăzute la articolul 9 din Directiva 2003/48/CE continuă să se aplice până la 5 octombrie 2016 sau până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite;

               (c)

               obligațiile statelor membre în care beneficiarii efectivi își au rezidența în scopuri fiscale, prevăzute la articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2003/48/CE, continuă să se aplice până la 31 decembrie 2016;

               (d)

               obligațiile statelor membre în care beneficiarii efectivi își au rezidența în scopuri fiscale, prevăzute la articolul 14 din Directiva 2003/48/CE, în ceea ce privește impozitele reținute la sursă percepute în cursul exercițiului 2016 și în exercițiile precedente continuă să se aplice până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite.

         (3)   Directiva 2003/48/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/98/CE, continuă să se aplice în ceea ce privește Austria până la 31 decembrie 2016, cu excepția următoarelor obligații:

               (a)

               obligațiile Austriei și obligațiile care le revin în consecință agenților plătitori și operatorilor economici stabiliți în această țară, prevăzute la articolul 12 din Directiva 2003/48/CE, care continuă să se aplice până la 30 iunie 2017 sau până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite;

               (b)

               obligațiile statelor membre și ale operatorilor economici stabiliți în acestea, prevăzute la articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/48/CE, care continuă să se aplice până la 30 iunie 2017 sau până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite;

               (c)

               orice obligație a Austriei și obligațiile ce le revin în consecință agenților plătitori stabiliți în această țară, care decurg direct sau indirect din procedurile menționate la articolul 13 din Directiva 2003/48/CE și care continuă să se aplice până la 30 iunie 2017 sau până la data la care obligațiile respective au fost îndeplinite.

         În pofida primului paragraf, Directiva 2003/48/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/98/CE, nu se aplică după 1 octombrie 2016 în cazul plăților de dobânzi legate de conturile pentru care au fost îndeplinite obligațiile de raportare și de diligență fiscală incluse în anexele I și II la Directiva 2011/16/UE și pentru care Austria a comunicat prin schimb automat informațiile menționate la articolul 8 alineatul (3a) din Directiva 2011/16/UE în termenul prevăzut la articolul 8 alineatul (6) litera (b) din Directiva 2011/16/UE.
   Articolul 2
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.GRAMEGNA

      (1)  Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi (JO L 157, 26.6.2003, p. 38).

      (2)  Directiva 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE (JO L 64, 11.3.2011, p. 1).

      (3)  Directiva 2014/107/UE a Consiliului din 9 decembrie 2014 de modificare a Directivei 2011/16/UE în ceea ce privește schimbul automat obligatoriu de informații în domeniul fiscal (JO L 359, 16.12.2014, p. 1).

      (4)  Directiva 2014/48/UE a Consiliului din 24 martie 2014 de modificare a Directivei 2003/48/CE privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi (JO L 111, 15.4.2014, p. 50).

      (5)  Directiva 2006/98/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive în domeniul fiscalității, ca urmare a aderării Bulgariei și României (JO L 363, 20.12.2006, p. 129).