title: Directiva 96/22/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind interzicerea utilizării anumitor substanțe cu efect hormonal sau tireostatic și a substanțelor β-agoniste în creșterea animalelor și de abrogare a Directivelor 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE

text:
               03/Volumul 18

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               242

         31996L0022

               L 125/3

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/22/CE A CONSILIULUI

   din 29 aprilie 1996
   privind interzicerea utilizării anumitor substanțe cu efect hormonal sau tireostatic și a substanțelor β-agoniste în creșterea animalelor și de abrogare a Directivelor 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),

               (1)

               întrucât Directiva 81/602/CEE (4) a interzis anumite substanțe cu efect hormonal și substanțele cu efect tireostatic și întrucât Directiva 88/146/CEE (5) a interzis utilizarea unor anumite substanțe în creșterea animalelor, admițând, totuși, unele derogări;

               (2)

               întrucât Directiva 88/299/CEE (6) stabilește condițiile de aplicare a derogărilor de la interdicția de a comercializa anumite categorii de animale definite la articolul 7 din Directiva 88/146/CEE, precum și carnea acestora;

               (3)

               întrucât, datorită reziduurilor pe care le lasă în carne și în alte produse alimentare de origine animală, anumite substanțe cu efect tireostatic sau cu efect estrogen, androgen sau gestagen pot fi dăunătoare pentru consumatori și pot de asemenea afecta calitatea alimentelor de origine animală;

               (4)

               întrucât noile substanțe cu efect anabolizant precum substanțele b-agoniste sunt utilizate ilegal în creșterea animalelor cu scopul de a stimula creșterea și productivitatea acestora;

               (5)

               întrucât rezultatele anchetei realizate de Comisie din 1990 până în 1992 în statele membre indică larga disponibilitate a substanțelor b-agoniste în mediul de creștere a animalelor, favorizând astfel folosirea lor ilegală;

               (6)

               întrucât folosirea improprie a substanțelor b-agoniste poate prezenta un pericol serios pentru sănătatea umană; întrucât este indicată, în interesul consumatorului, interzicerea deținerii acestor substanțe, a administrării lor la animalele din toate speciile și a comercializării lor cu acest scop; întrucât este indicată, în plus, interzicerea deținerii, administrării animalelor de toate speciile și a comercializării stilbenelor și tireostaticelor și reglementarea utilizării altor substanțe;

               (7)

               întrucât administrarea de medicamente pe bază de substanțe b-agoniste poate fi totuși autorizată, în scopuri terapeutice precise, pentru anumite categorii de bovine, pentru ecvide și pentru animalele de companie;

               (8)

               întrucât, dealtfel, este necesară asigurarea pentru toți consumatorii a acelorași condiții de aprovizionare cu carne și produse alimentare derivate, oferindu-le totodată produsul cel mai adecvat cerințelor și așteptărilor lor; întrucât, având în vedere pretențiile consumatorilor, posibilitatea de vânzare a produselor în discuție nu poate decât să crească;

               (9)

               întrucât este indicată menținerea interzicerii substanțelor hormonale folosite pentru îngrășare; întrucât, dacă administrarea anumitor substanțe poate fi autorizată în scopuri terapeutice sau zootehnice, ea trebuie să fie strict controlată pentru a se evita orice utilizare necorespunzătoare;

               (10)

               întrucât nu există o armonizare la nivel comunitar a timpilor de așteptare și există diferențe importante între statele membre, mai ales în ceea ce privește medicamentele veterinare autorizate care conțin substanțe hormonale sau b-agoniste; întrucât s-a convenit, din acest motiv, în scopul armonizării, fixarea unor termene de așteptare maxime pentru aceste medicamente;

               (11)

               întrucât, în plus, animalele vii tratate astfel în scop terapeutic sau zootehnic și carnea provenită de la acestea nu face, în principiu, obiectul unor vânzări, date fiind riscurile pe care le implică pentru eficacitatea controlului întregului regim; întrucât pot apărea derogări de la această interdicție în anumite condiții, în ceea ce privește schimburile intracomunitare și importul de animale destinate reproducerii și de animale pentru reproducere aflate la sfârșitul carierei din țări terțe;

               (12)

               întrucât aceste derogări pot fi autorizate dacă se aduc garanții suficiente care să prevină distorsiunile schimburilor; întrucât aceste garanții trebuie să aibă în vedere produsele ce pot fi utilizate, condițiile utilizării lor și controlul acestor condiții, mai ales în ceea ce privește respectarea timpului de așteptare necesar;

               (13)

               întrucât este indicat să se asigure controlul eficient al aplicării dispozițiilor ce decurg din prezenta directivă;

               (14)

               întrucât este oportună abrogarea Directivelor 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE;

               (15)

               întrucât, pentru a se putea interveni eficient în statele membre împotriva utilizării ilegale a factorilor de creștere și de productivitate în creșterea animalelor, strategiile de acțiune trebuie organizate la nivel comunitar;

               (16)

               întrucât, la 18 ianuarie 1996, Parlamentul European a invitat Comisia și Consiliul să continue să se opună importului în Comunitate a cărnii tratate cu hormoni, a dorit menținerea interdicției totale a folosirii de stimulatori de creștere în creșterea animalelor și a solicitat cu acest scop Consiliului să adopte fără întârziere propunerea Comisiei pentru care și-a emis avizul în 19 aprilie 1994.

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   În cadrul prezentei directive, sunt aplicabile definițiile cărnii și produselor pe bază de carne care figurează în Directivele 64/433/CEE (7), 71/118/CEE (8), 77/99/CEE (9), 91/495/CEE (10), definițiile produselor de acvacultură care figurează în Directiva 91/493/CEE (11) și definițiile medicamentelor veterinare care figurează în Directivele 81/851/CEE (12) și 81/852/CEE (13).
   (2)   În plus, se înțelege prin:

               (a)

               „animale de fermă”: animalele domestice din specia bovinelor, porcinelor, ovinelor și caprinelor, solipedele, păsările și iepurii domestici, precum și animalele sălbatice din speciile enumerate mai sus și rumegătoarele sălbatice, în măsura în care acestea au fost crescute într-o exploatație;

               (b)

               „tratament terapeutic”: administrarea, conform articolului 4 din prezenta directivă, în mod individual, unui animal de fermă, a unei substanțe autorizate, în vederea tratării, după examinarea animalului de către un medic veterinar, a vreunei tulburări a fecundității, inclusiv întreruperea unei gestații nedorite, și, în cazul substanțelor b-agoniste, în vederea inducerii tocolizei la vacile gestante, precum și tratarea unor tulburări respiratorii și inducerea tocolizei la ecvideele crescute cu alt scop decât cel al producției de carne;

               (c)

               „tratament zootehnic”, administrarea:

                           (i)

                           în mod individual, unui animal din exploatare, a uneia din substanțele autorizate conform articolului 5 din prezenta directivă, în vederea sincronizării ciclului estral și a pregătirii donatoarelor și a receptoarelor în cazul implantului de embrioni, după examinarea animalului de un medic veterinar sau, conform articolului 5 alineatul (2), sub supravegherea acestuia;

                           (ii)

                           animalelor de acvacultură, unui grup de reproducători, în vederea inversiunii sexuale, la recomandarea unui medic veterinar și sub supravegherea acestuia;

               (d)

               „tratament ilegal”, utilizarea substanțelor sau a produselor neautorizate sau utilizarea substanțelor sau a produselor autorizate prin legislația comunitară în alte scopuri și condiții decât cele prevăzute în legislația comunitară.

         Articolul 2
   Statele membre asigură interzicerea:

               (a)

               introducerii pe piața a stilbenelor, a derivaților de stilbene, a sărurilor și esterilor acestora, precum și a tireostaticelor, în vederea administrării lor la animalele de toate speciile;

               (b)

               introducerii pe piața a substanțelor b-agoniste în vederea administrării lor animalelor a căror carne și produse sunt destinate consumului uman cu alte scopuri decât cele prevăzute la articolul 4 punctul 2.

         Articolul 3
   Statele membre asigură interzicerea:

               (a)

               administrării unui animal de fermă și animalelor de acvacultură, prin orice mijloc posibil, de substanțe cu efect tireostatic, estrogen, androgen sau gestagen, precum și de substanțe β-agoniste;

               (b)

               deținerii într-o exploatație, cu excepția cazurilor controlate oficial, a animalelor indicate la litera (a), precum și a introducerii pe piața sau a sacrificării, în vederea consumului uman, de animale de fermă sau de animale de acvacultură care conțin substanțele prevăzute la litera (a) sau în care s-a depistat prezența unor asemenea substanțe, doar dacă nu se poate dovedi prin probe că animalele respective au fost tratate în conformitate cu articolul 4 sau articolul 5;

               (c)

               introducerii pe piața, în vederea consumului uman, a animalelor de acvacultură cărora le-au fost administrate substanțe prevăzute la litera (a), precum și a produselor derivate obținute de la aceste animale;

               (d)

               introducerii pe piața a cărnii provenite de la animalele prevăzute la litera (b);

               (e)

               prelucrării cărnii prevăzute la litera (d).

         Articolul 4
   Prin derogare de la articolele 2 și 3, statele membre pot autoriza:

               1.

               administrarea, pentru anumite animale de fermă, în scopuri terapeutice, de 17 β estradiol, de testosteron și de progesteron sau de derivați care dau foarte ușor la hidroliză compusul inițial după resorbție în locul aplicării. Medicamentele veterinare folosite în tratamentul terapeutic trebuie să se conformeze dispozițiilor de introducere pe piața prevăzute de Directiva 81/851/CEE și nu pot fi administrate decât de către un medic veterinar, sub formă de injecție sau, pentru tratamentul unei disfuncții ovariene, sub formă de spirale vaginale, cu excepția implanturilor, la animalele de fermă care au fost identificate în mod clar. Tratamentul animalelor identificate trebuie să facă obiectul unei înregistrări din partea medicului veterinar responsabil. Acesta trebuie să noteze într-un registru, care poate fi cel prevăzut de Directiva 81/851/CEE, cel puțin informațiile următoare:

                           —

                           natura tratamentului;

                           —

                           natura produselor autorizate;

                           —

                           data tratamentului;

                           —

                           identitatea animalelor tratate.

                     Acest registru trebuie pus la dispoziția autorității competente, la cererea acesteia;

               2.

               administrarea în scopuri terapeutice de medicamente veterinare autorizate care conțin:

                           (i)

                           alil trembolon, pe cale orală, sau substanțe b-agoniste ecvideelor sau animalelor de companie, atâta vreme cât sunt utilizate în conformitate cu indicațiile fabricantului;

                           (ii)

                           substanțe b-agoniste sub formă de injecții, pentru inducerea de tocoliză la vacile parturiente.

                     Această administrare trebuie efectuată de către un medic veterinar sau, în cazul medicamentelor veterinare prevăzute la punctul (i), sub supravegherea sa directă; tratamentul trebuie să facă obiectul unei înregistrări de către medicul veterinar responsabil, cu menționarea cel puțin a informațiilor prevăzute la punctul 1.
               Deținerea de către crescător a medicamentelor veterinare cu substanțe b-agoniste care pot fi utilizate în inducerea tocolizei este interzisă.

         Cu toate acestea, fără a aduce atingere prevederilor de la punctul 2 subpunctul (ii) primul paragraf, tratamentul terapeutic este interzis pentru animalele de producție, inclusiv pentru animalele de reproducere aflate sfârșitul vieții reproductive.
   Articolul 5
   Prin derogare de la articolul 3 litera (a) și fără a aduce atingere articolului 2, statele membre pot autoriza administrarea, pentru animalele de fermă, în vederea unui tratament zootehnic, a unor medicamente veterinare cu efect estrogen, androgen sau gestagen, autorizate în conformitate cu Directivele 81/851/CEE și 81/852/CEE. Această administrare trebuie efectuată de către un medic veterinar unui animal identificat în mod clar; tratamentul trebuie să facă obiectul unei înregistrări de către medicul veterinar responsabil în conformitate cu articolul 4 punctul 1.
   Cu toate acestea, statele membre pot permite ca sincronizarea ciclului estral, precum și pregătirea donatoarelor și receptoarelor pentru implantul de embrioni să nu se efectueze direct de către medicul veterinar, acesta rămânând, totuși, direct răspunzător.
   În ceea ce privește animalele de acvacultură, alevinii pot fi tratați în primele trei luni în vederea inversiei sexuale cu medicamente veterinare cu efect androgen, autorizate în conformitate cu Directivele 81/851/CEE și 81/852/CEE.
   În cazurile prevăzute de prezentul articol, medicul veterinar eliberează o rețetă unică, precizând tratamentul respectiv și cantitatea de produs necesară și procedează la înregistrarea produselor prescrise.
   Cu toate acestea, tratamentul zootehnic este interzis în cazul animalelor de producție, inclusiv în timpul perioadei de îngrășare pentru animalele de reproducere aflate la încheierea carierei.
   Articolul 6
   (1)   Produsele hormonale și substanțele β-agoniste a căror administrare la animalele de exploatare este autorizată în conformitate cu articolele 4 și 5 trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute de Directivele 81/851/CEE și 81/852/CEE.
   (2)   Cu toate acestea, nu pot fi autorizate în conformitate cu alineatul (1):

               (a)

               următoarele produse hormonale:

                           (i)

                           produsele care acționează ca un depozit;

                           (ii)

                           produsele al căror timp de așteptare este mai mare de cincisprezece zile de la terminarea tratamentului;

                           (iii)

                           produsele:

                                       —

                                       care au fost autorizate în conformitate cu normele anterioare modificării introduse de Regulamentul (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului (14);

                                       —

                                       ale căror condiții de utilizare nu sunt cunoscute;

                                       —

                                       pentru care nu există agenți de reacție, nici materialul necesar analizelor destinate detectării prezenței reziduurilor ce depășesc limitele autorizate;

               (b)

               medicamentele veterinare care conțin substanțe β-agoniste al căror timp de așteptare este mai mare de douăzeci și opt de zile de la terminarea tratamentului.

         Articolul 7
   (1)   În vederea schimburilor, statele membre pot autoriza introducerea pe piața a unor animale destinate reproducerii, sau a unor animale de reproducere la sfârșitul vieții reproductive, care în timpul carierei lor de reproducătoare au făcut obiectul unui tratament prevăzut la articolele 4 și 5, și autoriza aplicarea ștampilei comunitare pe carnea ce provine de la aceste animale dacă au fost respectate condițiile prevăzute la articolele 4 și 5 și termenele de așteptare minime prevăzute la articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) sau litera (b) sau termenele de așteptare prevăzute în autorizația de vânzare.
   Cu toate acestea, schimburile de cai de înaltă valoare, mai ales a cailor de curse, de concurs sau de circ sau a cailor destinați montei sau expozițiilor, inclusiv ecvideele înregistrate cărora le-au fost administrate medicamente veterinare ce conțin alil trembolon sau substanțe b-agoniste în scopurile indicate la articolul 4 pot fi efectuate înainte de sfârșitul perioadei de așteptare, atâta timp cât condițiile de administrare sunt îndeplinite și natura și data tratamentului sunt menționate pe certificatul sau pașaportul animalelor respective.
   (2)   Carnea sau produsele provenite de la animale cărora li s-au administrat substanțe cu efect estrogen, androgen sau gestagen sau substanțe β-agoniste, în conformitate cu dispozițiile de derogare ale prezentei directive, nu pot face obiectul unei comercializări în vederea consumului uman decât dacă animalele respective au fost tratate cu medicamente veterinare care satisfac cerințele de la articolul 6 și în măsura în care termenul de așteptare a fost respectat înaintea sacrificării animalelor.
   Articolul 8
   Statele membre se asigură că:

               1.

               deținerea de substanțe prevăzute la articolul 2 și la articolul 3 litera (a) este permisă doar persoanelor autorizate prin legislația națională în conformitate cu articolul 1 din Directiva 90/676/CEE (15), în timpul importării, fabricării, depozitării, distribuirii, vânzării sau folosirii lor;

               2.

               în afara controalelor prevăzute în directivele care reglementează comercializarea diferitelor produse din această categorie, controalele oficiale prevăzute la articolul 11 din Directiva 96/23/CE (16) se efectuează de către autoritățile naționale competente fără aviz prealabil pentru a constata:

                           (a)

                           deținerea sau prezența substanțelor sau produselor interzise, în conformitate cu articolul 2, care ar fi destinate administrării la animale în scopuri de îngrășare;

                           (b)

                           tratamentul ilegal al animalelor;

                           (c)

                           nerespectarea termenelor de așteptare prevăzute la articolul 6;

                           (d)

                           nerespectarea restricțiilor prevăzute la articolele 4 și 5 pentru folosirea anumitor substanțe sau produse;

               3.

               identificarea:

                           (a)

                           prezenței substanțelor prevăzute la punctul 1 în organismul animalelor sau în apa de băut a animalelor, precum și în toate locurile în care sunt crescute sau întreținute animalele;

                           (b)

                           prezenței reziduurilor din substanțele menționate mai sus în organismul animalelor vii, în excrementele și lichidele lor biologice, precum și în țesuturi și în produsele de origine animală,

                     se efectuează în conformitate cu dispozițiile din anexele III și IV ale Directivei 96/23/CE;

               4.

               în urma controalelor prevăzute la punctele 2 și 3:

                           (a)

                           se indică prezența substanțelor sau a produselor a căror utilizare sau deținere sunt interzise sau prezența reziduurilor de substanțe a căror administrare indică un tratament ilegal, că aceste substanțe sau produse sunt puse sub sechestru, animalele eventual tratate sau carnea lor trebuie puse sub control oficial până la aplicarea sancțiunilor necesare;

                           (b)

                           dacă se descoperă nerespectarea cerințelor prevăzute la punctul 2 litera (b) și la punctul 2 litera (c), autoritatea competentă ia măsurile potrivite, în funcție de gravitatea infracțiunii constatate.

         Articolul 9
   Fără a aduce atingere prevederilor Directivei 81/851/CEE, întreprinderile care cumpără sau produc substanțe cu efect tireostatic, estrogen, androgen sau gestagen sau substanțe b-agoniste și întreprinderile care sunt autorizate, indiferent în ce condiții, să comercializeze substanțele menționate, precum și cele care cumpără sau fabrică produse farmaceutice și medicamente veterinare fabricate pe baza acestor substanțe, trebuie să țină un registru în care să fie notate, în ordine cronologică, cantitățile produse sau achiziționate și cele cedate sau utilizate pentru fabricarea de produse farmaceutice și de medicamente veterinare și persoanele cărora le-au fost cedate sau de la care au fost cumpărate aceste cantități.
   Informațiile prevăzute la primul paragraf trebuie să fie puse la dispoziția autorității competente, la cererea acesteia și, în cazul dosarelor computerizate, să fie mai întâi imprimate.
   Articolul 10
   Atunci când rezultatele controalelor efectuate într-un stat membru indică nerespectarea cerințelor prezentei directive în țara de origine a animalelor sau a produselor, autoritatea competentă a statului membru recurge la dispozițiile Directivei 89/608/CEE a Consiliului din 21 noiembrie 1989 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și la colaborarea dintre acestea și Comisie pentru asigurarea bunei aplicări a legislației veterinare și zootehnice (17).
   Articolul 11
   (1)   Nu pot figura pe listele de țări prevăzute de legislația comunitară din care statele membre sunt autorizate să importe animale de fermă sau de acvacultură sau carne sau produse provenite de la aceste animale, acele țări terțe a căror legislație autorizează comercializarea și administrarea de stilbene, de derivați de stilbene, de săruri și esteri ai lor, precum și de tireostatice, în vederea administrării lor la animale de toate speciile.
   (2)   Statele membre se asigură, în plus, de interzicerea importului din aceste țări terțe care figurează pe una din listele prevăzute la alineatul (1):

               (a)

               de animale de fermă sau de acvacultură

                           (i)

                           cărora le-au fost administrate, indiferent prin ce mijloc, produse sau substanțe prevăzute la articolul 2 litera (a);

                           (ii)

                           cărora le-au fost administrate substanțe sau produse prevăzute la articolul 3 litera (a), în afară de cazul în care această administrare respectă dispozițiile și cerințele prevăzute la articolele 4, 5 și 7 și dacă sunt respectate termenele de așteptare admise în recomandările internaționale;

               (b)

               de carne sau produse obținute de la animalele al căror import este interzis în conformitate cu litera (a).

         (3)   Animalele destinate reproducerii, animalele reproducătoare aflate la sfârșitul vieții reproductive sau carnea acestora, provenind din țări terțe, pot fi importate cu condiția să prezinte garanții cel puțin echivalente cu cele fixate în prezenta directivă sau care au fost stabilite în cadrul procedurii prevăzute la articolul 33 din Directiva 96/23/CE cu scopul aplicării capitolului V al acesteia.
   (4)   Se efectuează controale cu privire la importurile din țări terțe în conformitate cu prevederile articolului 4 alineatul (2) litera (c) din Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor veterinare ale animalelor care sunt introduse în Comunitate din țări terțe și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE (18), în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Directiva 90/675/CEE a Consiliului din 10 decembrie 1990 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor veterinare ale produselor care provin din țări terțe și sunt importate în Comunitate (19).
   Articolul 12
   Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate adopta măsurile tranzitorii necesare punerii în aplicare a regimului prevăzut de prezenta directivă.
   Articolul 13
   (1)   Directivele 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE sunt abrogate începând cu 1 iulie 1997.
   (2)   Trimiterile făcute la directivele abrogate sunt considerate trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul care figurează în anexă.
   Articolul 14
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative, inclusiv eventualele sancțiuni, necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1997 și, pentru substanțele b-agoniste, până la 1 iulie 1997. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre transmit Comisiei textul dispozițiilor esențiale de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   În așteptarea punerii în aplicare a dispozițiilor prevăzute de prezenta directivă pentru substanțele b-agoniste, se aplică în continuare normele naționale în domeniu, respectându-se totodată dispozițiile generale ale tratatului.
   Articolul 15
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 16
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 29 aprilie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. LUCHETTI

      (1)  JO C 302, 9.11.1993, p. 8 și

      JO C 222, 10.8.1994, p. 16.

      (2)  JO 128, 9.5.1994, p. 107.

      (3)  JO 52, 19.2.1994, p.30.

      (4)  JO L 222, 7.8.1981, p. 32. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 85/358/CEE (JO L 191, 23.7.1985, p. 46).

      (5)  JO L 70, 16.3.1988, p. 16. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (6)  JO L 128, 21.5.1988, p. 36.

      (7)  JO  121, 29.7.1964, p. 2012/64. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/23/CE (JO L 243, 11.10.1995, p. 7).

      (8)  JO L 55, 8.3.1971, p. 23. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (9)  JO L 26, 31.1.1977, p. 85. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/68/CE (JO L 332, 30.12.1995, p. 10).

      (10)  JO L 268, 24.9.1991, p. 41. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (11)  JO L 268, 24.9.1991, p. 15. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/71/CE (JO L 332, 30.12.1995, p. 40).

      (12)  JO L 317, 6.11.1981, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/40/CEE (JO L 214, 24.8.1993, p. 31).

      (13)  JO L 317, 6.11.1981, p. 16. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/40/CEE (JO L 214, 24.8.1993, p. 31).

      (14)  JO L 214, 24.8.1993, p. 1.

      (15)  JO L 373, 31.12.1990, p. 15.

      (16)  JO L 125, 23.5.1996, p.10.

      (17)  JO L 351, 2.12.1989, p. 34.

      (18)  JO L 268, 24.9.1991, p. 56. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 95/157/CE a Comisiei (JO L 103, 6.5.1995, p. 40).

      (19)  JO L 373, 31.12.1990, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/52/CE (JO L 265, 8.11.1995, p. 16).
   ANEXĂ
   Tabel de corespondență

               Prezenta directivă

               Directivele 81/602/CEE, 88/146/CEE și 88/299/CEE

               Articolul 1 alineatul (1)

               Articolul 1 alineatul (1)

               81/602/CEE

               Articolul 1 alineatul (1)

               88/146/CEE

               Articolul 1 alineatul (2) literele (a) și (b)

               Articolul 1 alineatul (2)

               81/602/CEE

               Articolul 1 alineatul (2)

               88/146/CEE

               Articolul 1 alineatul (2) litera (b)

               88/299/CEE

               Articolul 2 litera (a)

               Articolul 3

               81/602/CEE

               Articolul 2 litera (b)

               –

               Articolul 3

               Articolul 2

               81/602/CEE

               Articolul 4 alineatul (1)

               Articolul 4

               81/602/CEE

               Articolul 2 și articolul 3 litera (b)

               88/146/CEE

               Articolul 2 alineatul (1) litera (a) și alineatele (2) și (4)

               88/299/CEE

               Articolul 4 alineatul (2)

               –

               Articolul 5

               Articolul 4

               81/602/CEE

               Articolul 2 alineatul (1) litera (b) și alineatele (2) și (4)

               88/299/CEE

               Articolul 6

               Articolul 2 alineatul (3)

               88/299/CEE

               Articolul 7 alineatul (1)

               Articolul 7

               88/146/CEE

               Articolele 2 și 3

               88/299/CEE

               Articolul 7 alineatul (2)

               Articolul 4

               88/299/CEE

               Articolul 8

               Articolul 7

               81/602/CEE

               Articolul 9

               Articolul 4

               88/146/CEE

               Articolul 10

               –

               Articolul 11 alineatul (1)

               –

               Articolul 11 alineatul (2)

               Articolul 6 alineatele (1) și (2)

               88/146/CEE

               Articolul 11 alineatul (3)

               Articolul 5

               88/299/CEE

               Articolul 11 alineatul (4)

               Articolul 6 alineatul (7)

               88/146/CEE

               Articolul 12

               –

               Articolul 13

               –

               Articolul 14

               –

               Articolul 15

               –

               Articolul 16

               –

               Anexă

               –


title: Directiva Consiliului din 25 septembrie 1989 de stabilire a condițiilor de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare și importurile de embrioni de animale domestice din specia bovină provenind din țări terțe

text:
               03/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               166

         31989L0556

               L 302/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 25 septembrie 1989
   de stabilire a condițiilor de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare și importurile de embrioni de animale domestice din specia bovină provenind din țări terțe
   (89/556/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât folosirea embrionilor de animale domestice din specia bovină face parte integrantă dintr-o politică eficientă de creștere a animalelor domestice care asigură o mai bună productivitate și mărește marjele în acest sector; întrucât, de asemenea, libera circulație a acestor embrioni trebuie să încurajeze o dezvoltare rațională permițând utilizarea unor factori optimi de producție;
   întrucât dispozițiile privind problemele de sănătate animală din cadrul schimburilor intracomunitare cu animale din speciile bovină și porcină sunt incluse în Directiva 64/432/CEE (4), astfel cum a fost modificată ultima dată de Directiva 89/360/CEE (5); întrucât, de asemenea, Directiva 72/462/CEE (6), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/227/CEE (7), conține dispoziții privind problemele de inspecție veterinară la importul de bovine și porcine provenind din țări terțe;
   întrucât dispozițiile menționate anterior au permis, în ceea ce privește schimburile intracomunitare și importurile în Comunitate de animale din speciile bovină și porcină provenind din țări terțe, să se asigure că țara de proveniență garantează respectarea criteriilor de sănătate animală, eliminând practic astfel riscul de răspândire a bolilor animale; întrucât există, cu toate acestea, un anumit risc de răspândire a acestor boli în cazul comerțului cu embrioni;
   întrucât, în cadrul politicii comunitare de armonizare a dispozițiilor naționale privind sănătatea animală care reglementează schimburile intracomunitare cu animale și produse de origine animală, este în prezent necesar să se creeze un sistem armonizat de comerț intracomunitar și de importuri de embrioni de animale din specia bovină în Comunitate;
   întrucât, în cadrul schimburilor intracomunitare cu embrioni, statul membru în care se colectează embrionii trebuie să aibă obligația de a garanta că acești embrioni au fost colectați și tratați de echipe de colectare a embrionilor desemnate și controlate, că au fost prelevați de la animale a căror stare de sănătate este de natură să garanteze că riscul de răspândire a bolilor animale este eliminat, că au fost colectați, tratați, depozitați și transportați în conformitate cu normele care asigură menținerea stării lor de sănătate și că sunt însoțiți de un certificat de sănătate publică pe durata transportului către țara de destinație care atestă faptul că această obligație a fost îndeplinită;
   întrucât diferențele dintre politicile aplicate în cadrul Comunității în domeniul vaccinării împotriva febrei aftoase justifică menținerea unor derogări temporare, în ceea ce privește embrionii proaspeți, care autorizează statele membre să solicite o protecție suplimentară împotriva acestei boli;
   întrucât este necesar să se întocmească, având în vedere criteriile de sănătate animală, o listă cu țările terțe din care se pot importa embrioni în Comunitate; întrucât, fără a aduce atingere acestei liste, statele membre trebuie să autorizeze importul numai în cazul în care embrionii au fost prelevați, tratați și depozitați de către echipe de colectare a embrionilor care îndeplinesc anumite norme și care sunt controlate oficial; întrucât, de asemenea, în ceea ce privește țările incluse pe această listă, trebuie să se adopte condiții specifice de sănătate animală în funcție de împrejurări; întrucât se pot efectua controale la fața locului în scopul verificării respectării normelor respective;
   întrucât, pentru a împiedica transmiterea anumitor boli contagioase, trebuie să se efectueze controale la import în momentul în care un lot de embrioni ajunge pe teritoriul Comunității, cu excepția cazurilor de tranzit extern;
   întrucât este necesar să se definească măsurile care trebuie adoptate de către statele membre în caz de tranzit intern după efectuarea acestor controale;
   întrucât Comisia trebuie să aibă răspunderea adoptării anumitor măsuri de punere în aplicare a prezentei directive; întrucât, în acest scop, este necesar să se stabilească proceduri care să permită cooperarea între Comisie și statele membre;
   întrucât prezenta directivă nu afectează schimburile comerciale cu embrioni obținuți, tratați sau depozitați înainte de data la care statele membre trebuie să se conformeze la aceasta,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL I
   Dispoziții generale
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă stabilește condițiile de sănătate animală aplicabile schimburilor intracomunitare și importurilor de embrioni proaspeți și congelați de animale domestice din specia bovină provenind din țări terțe.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică embrionilor care rezultă dintr-o fertilizare in vitroși nici embrionilor supuși determinării sexului, scindării gemelare artificiale, clonării sau oricărei alte manipulări care afectează integritatea zonei pelucide.
   Comisia prezintă Consiliului, înainte de 1 ianuarie 1992, un raport, însoțit de eventuale propuneri, privind condițiile de includere a acestor embrioni în domeniul de aplicare a prezentei directive.
   Consiliul hotărăște cu privire la aceste propuneri cu majoritate calificată.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive, se aplică definițiile de la articolul 2 din Directiva 64/432/CEE și de la articolul 2 din Directiva 72/462/CEE, în cazul în care este necesar.
   De asemenea, se înțelege prin:

               (a)

               embrion: stadiul inițial de dezvoltare a unui animal domestic din specia bovină, în cazul în care se poate efectua transferul acestuia la o vacă „purtătoare”;

               (b)

               echipă de colectare a embrionilor: un grup de tehnicieni sau o structură autorizată oficial, supravegheată de un medic veterinar al echipei competent, care răspunde de colectarea, tratarea și depozitarea embrionilor în conformitate cu condițiile enunțate la anexa A;

               (c)

               medic veterinar al echipei: medicul veterinar responsabil de supravegherea unei echipe de colectare a embrionilor în conformitate cu condițiile enunțate la anexa A;

               (d)

               lot de embrioni: o cantitate de embrioni care provine dintr-o singură prelevare și de la același donator și care este garantată de un singur certificat;

               (e)

               țară de colectare: statul membru sau țara terță în care embrionii sunt produși, colectați, tratați și, dacă este cazul, depozitați, și din care aceștia sunt expediați spre un alt stat membru;

               (f)

               laborator de diagnostic autorizat: un laborator situat pe teritoriul unui stat membru sau al unei țări terțe și autorizat de autoritatea veterinară competentă pentru a efectua testele de diagnostic prevăzute de prezenta directivă.

         CAPITOLUL II
   Norme privind schimburile intracomunitare
   Articolul 3
   Fiecare stat membru se asigură că embrionii sunt expediați de pe teritoriul său spre teritoriul altui stat membru numai în cazul în care îndeplinesc următoarele condiții:

               (a)

               au fost concepuți ca urmare a unei inseminări artificiale cu materialul seminal al unui donator dintr-un centru de colectare a materialului seminal definit la articolul 2 litera (b) din Directiva 88/407/CEE (8).
               În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18, Comisia poate autoriza, în cazul anumitor rase speciale, schimburile cu embrioni concepuți prin montă naturală de către tauri a căror stare de sănătate respectă dispozițiile din anexa B la directiva menționată anterior;

               (b)

               au fost colectați de la animale domestice din specia bovină a căror stare de sănătate respectă dispozițiile din anexa B la prezenta directivă;

               (c)

               au fost colectați, tratați și depozitați de către o echipă autorizată de colectare a embrionilor în conformitate cu articolul 5 alineatul (1);

               (d)

               au fost colectați, tratați și depozitați de către o echipă de colectare, în conformitate cu anexa A la prezenta directivă;

               (e)

               sunt însoțiți, în timpul transportului în statul membru de destinație, de un certificat de sănătate animală în conformitate cu articolul 6 alineatul (1).

         Articolul 4
   (1)   Statele membre care nu practică vaccinarea împotriva febrei aftoase pot, până la 31 decembrie 1992:

               —

               să interzică introducerea pe teritoriul lor a embrionilor proaspeți provenind din state membre în care se practică vaccinarea
               și

               —

               în cazul importului de embrioni congelați provenind din state membre în care se practică vaccinarea, să solicite, de asemenea, ca:

                           (i)

                           donatoarele să provină dintr-o exploatație:

                                       —

                                       în care nici un animal nu a fost vaccinat împotriva febrei aftoase în cele treizeci de zile anterioare colectării;

                                       —

                                       care să nu facă obiectul unor măsuri de interdicție sau de carantină în aplicarea Directivei 64/432/CEE;

                           (ii)

                           embrionii să fi fost depozitați în condiții autorizate pe o perioadă minimă de treizeci de zile înainte de expediere.

         (2)   Înainte de 1 ianuarie 1992, Consiliul reexaminează prezentul articol pe baza unui raport al Comisiei însoțit de eventuale propuneri.
   Articolul 5
   (1)   Autorizarea unei echipe de colectare a embrionilor, prevăzută la articolul 3 litera (c), se acordă numai în cazul în care se respectă dispozițiile anexei A capitolul 1 și în cazul în care echipele de colectare a embrionilor sunt în măsură să respecte celelalte dispoziții din prezenta directivă.
   Orice schimbare majoră în organizarea echipei trebuie semnalată autorității competente.
   Autorizația echipei trebuie reînnoită de fiecare dată când se înlocuiește medicul veterinar al echipei sau se aduc schimbări majore organizării echipei sau laboratoarelor și echipamentelor de care dispune aceasta.
   Medicul veterinar oficial controlează respectarea acestor dispoziții și retrage autorizația în cazul în care nu se mai respectă una sau mai multe dispoziții.
   (2)   Toate echipele autorizate de colectare a embrionilor sunt înregistrate de autoritatea competentă a statului membru în cauză, fiecare echipă primind un număr de înregistrare veterinară. Fiecare stat membru trimite o listă a echipelor de colectare, conținând numărul de înregistrare veterinară a acestora, celorlalte state membre și Comisiei, care sunt, de asemenea, informate cu privire la orice modificare a acestei liste.
   În cazul în care un stat membru consideră că dispozițiile care reglementează autorizarea nu sunt sau nu mai sunt respectate de către o echipă de colectare a embrionilor dintr-un alt stat membru, acesta informează în acest sens autoritatea competentă a statului membru respectiv, care ia toate măsurile necesare și notifică autorității competente a primului stat membru deciziile adoptate și motivele luate în considerare.
   În cazul în care primul stat membru consideră că nu au fost luate măsurile necesare sau că acestea nu sunt adecvate, informează în acest sens Comisia, care solicită avizul unuia sau al mai multor experți veterinari. Pe baza acestui aviz, statele membre pot fi autorizate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17, să interzică provizoriu admiterea pe teritoriul lor a embrionilor colectați de către echipa în cauză.
   Această autorizație poate fi retrasă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17, în conformitate cu noul aviz emis de unul sau de mai mulți experți veterinari.
   Experții veterinari trebuie să fie resortisanți ai unui alt stat membru decât cele implicate în litigiu.
   (3)   Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18.
   Articolul 6
   (1)   Fiecare lot de embrioni este însoțit de un certificat de sănătate animală întocmit de medicul veterinar oficial al statului membru de colectare, în conformitate cu modelul din anexa C. Pentru fiecare lor trebuie întocmit un certificat separat.
   (2)   Certificatul de sănătate animală trebuie:

               (a)

               să conțină o singură filă și să fie redactat cel puțin în limba sau în limbile oficiale ale statului membru de destinație;

               (b)

               să fie prevăzut pentru un singur destinatar;

               (c)

               să însoțească lotul de embrioni până la destinație, în original.

         CAPITOLUL III
   Norme privind importurile care provin din țări terțe
   Articolul 7
   (1)   Importul de embrioni este autorizat numai în cazul în care provine din țări terțe sau din regiuni ale țărilor terțe care figurează pe o listă întocmită în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18. Această listă poate fi completată sau modificată în conformitate cu aceeași procedură.
   (2)   Pentru a decide dacă o țară terță sau regiuni ale acestei țări pot figura pe lista prevăzută la alineatul (1), se iau în considerare în special:

               (a)

               starea de sănătate a acestor animale, a altor animale domestice și a șeptelului sălbatic din țara terță, având în vedere, în special, bolile animale exotice și situația sanitară veterinară a mediului țării respective, care ar putea compromite sănătatea șeptelului din statele membre;

               (b)

               regularitatea și rapiditatea informațiilor furnizate de țara terță privind prezența pe teritoriul său a bolilor animale contagioase, în special a celor menționate în listele A și B ale Oficiului Internațional de Epizootii;

               (c)

               normele țării terțe privind prevenirea și combaterea bolilor animalelor;

               (d)

               structura serviciilor veterinare din țara terță și prerogativele de care dispun aceste servicii;

               (e)

               organizarea și punerea în practică a prevenirii și combaterii bolilor animale contagioase
               și

               (f)

               garanțiile pe care le poate oferi țara terță în ceea ce privește respectarea normelor din prezenta directivă.

         (3)   Lista prevăzută la alineatul (1) și toate modificările aduse acesteia se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 8
   (1)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18, se întocmește o listă a echipelor de colectare a embrionilor care sunt autorizate în țările terțe să colecteze, să trateze sau să depoziteze embrioni destinați statelor membre. Această listă poate fi modificată sau completată în conformitate cu aceeași procedură.
   (2)   Pentru a decide dacă o echipă de colectare a embrionilor dintr-o țară terță poarte figura pe lista prevăzută la alineatul (1), se iau în considerare, în special, controlul veterinar efectuat în această țară asupra sistemelor de colectare a embrionilor, prerogativele de care dispun serviciile veterinare și supravegherea la care sunt supuse echipele de colectare a embrionilor.
   (3)   O echipă de colectare a embrionilor poate fi înscrisă pe lista prevăzută la alineatul (1) numai:

               (a)

               în cazul în care își exercită activitățile în una dintre țările sau în regiuni ale țărilor care figurează pe lista prevăzută la articolul 7 alineatul (1);

               (b)

               în cazul în care îndeplinește cerințele din anexa A;

               (c)

               în cazul în care a fost autorizată oficial pentru exportul în Comunitate de către serviciile veterinare din țara terță în cauză
               și

               (d)

               în cazul în care este inspectată de cel puțin două ori pe an de către un medic veterinar din țara terță în cauză.

         Articolul 9
   (1)   Importul de embrioni de pe teritoriul unei țări terțe sau dintr-o regiune a teritoriului unei țări terțe care figurează pe lista întocmită în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) este autorizat numai în cazul în care embrionii:

               (a)

               provin de la donatoare care, imediat înainte de prelevare, au staționat cel puțin șase luni pe teritoriul țării terțe în cauză și cel mult în două șepteluri care îndeplinesc cel puțin condițiile enunțate la alineatul (2);

               (b)

               îndeplinesc condițiile de sănătate adoptate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18, pentru importurile de embrioni din țara în cauză.

         Pentru adoptarea cerințelor prevăzute la primul paragraf, se iau în considerare:

               (a)

               situația sanitară veterinară din zona din jurul unității de colectare a embrionilor, acordându-se o atenție specială bolilor enumerate în lista A a Oficiului Internațional de Epizootii;

               (b)

               starea de sănătate a șeptelului vizat pentru colectarea embrionilor, inclusiv dispozițiile privind examenele;

               (c)

               starea de sănătate a donatoarei și dispozițiile privind examenele;

               (d)

               cerințele privind colectarea, tratarea și depozitarea embrionilor.

         (2)   În ceea ce privește stabilirea condițiilor de sănătate animală, în conformitate cu alineatul (1), pentru tuberculoză, bruceloză bovină și leucoză bovină enzootică, se aplică, ca bază de referință, normele din anexele A și G la Directiva 64/432/CEE. Se poate decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 și de la caz la caz, derogarea de la aceste dispoziții, în cazul în care țara terță în cauză furnizează garanții similare cel puțin echivalente în materie de sănătate animală.
   (3)   Articolul 4 se aplică mutatis mutandis.
   Articolul 10
   (1)   Importul de embrioni este autorizat numai pe baza prezentării unui certificat de sănătate animală întocmit și semnat de către un medic veterinar oficial din țara terță de colectare.
   Acest certificat trebuie:

               (a)

               să fie redactat cel puțin în limba sau în limbile oficiale ale statului membru de destinație și în limba sau în limbile oficiale ale statului membru în care se efectuează controlul la import prevăzut la articolul 11;

               (b)

               să fie prevăzut pentru un singur destinatar;

               (c)

               să însoțească embrionii în original.

         (2)   Certificatul de sănătate animală trebuie redactat pe baza unui formular conform cu modelul stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18.
   Articolul 11
   (1)   Fiecare lot de embrioni care ajunge pe teritoriul Comunității trebuie să facă obiectul unui control înainte de a fi pus în liberă circulație sau plasat sub un regim vamal.
   Introducerea acestor embrioni în Comunitate este interzisă, în cazul în care, ca urmare a controlului la import efectuat la sosirea lor, se constată că:

               —

               embrionii nu provin de pe teritoriul unei țări terțe sau din regiuni ale unei țări terțe incluse pe lista întocmită în conformitate cu articolul 7 alineatul (1);

               —

               embrionii nu au fost colectați, tratați sau depozitați de către o echipă de colectare a embrionilor inclusă pe lista prevăzută la articolul 8 alineatul (1);

               —

               embrionii provin de pe teritoriul unei țări terțe sau din regiuni ale unei țări terțe din care sunt interzise importurile în conformitate cu articolul 14 alineatul (2);

               —

               certificatul de sănătate animală care însoțește embrionii nu îndeplinește condițiile enunțate la articolul 10 și stabilite în aplicarea acestuia.

         Prezentul alineat nu se aplică loturilor de embrioni ajunse pe teritoriul Comunității și plasate sub un regim de tranzit vamal pentru a fi expediate spre un loc de destinație situat în afara teritoriului respectiv.
   Cu toate acestea, alineatul anterior se aplică în caz de renunțare la tranzitul vamal în cursul transportului pe teritoriul Comunității.
   (2)   Statul membru de destinație poate lua măsurile necesare, inclusiv introducerea în carantină, pentru a obține dovezi sigure în ceea ce privește embrionii suspectați de contaminare cu germeni patogeni.
   (3)   În cazul în care importul de embrioni a fost interzis pe baza unuia dintre motivele indicate la alineatele (1) și (2) și în cazul în care țara terță exportatoare nu autorizează reexpedierea acestora în termen de treizeci de zile, autoritatea veterinară competentă a statului membru de destinație poate dispune distrugerea embrionilor.
   Articolul 12
   Fiecare lot de embrioni a cărui introducere în Comunitate a fost autorizată de un stat membru pe baza controlului prevăzut la articolul 11 alineatul (1) trebuie, cu ocazia expedierii sale spre teritoriul unui alt stat membru, să fie însoțit de certificatul original de sănătate animală sau de o copie legalizată a acestuia, iar originalul sau copia trebuie să fie vizate în mod corespunzător de autoritatea competentă responsabilă cu controlul efectuat în conformitate cu articolul 11.
   Articolul 13
   Cheltuielile care rezultă din aplicarea măsurilor adoptate în temeiul articolului 11 alineatele (2) și (3) sunt suportate de către expeditor, destinatar sau de către reprezentantul acestora, statele membre neacordând nici o compensație.
   CAPITOLUL IV
   Norme privind măsurile de salvgardare și de control
   Articolul 14
   (1)   În cazul în care apare sau se răspândește o boală contagioasă care se poate răspândi prin embrioni sau în cazul în care alte motive de sănătate animală care pot compromite starea de sănătate a șeptelului dintr-un stat membru justifică acest lucru și în cazul în care:

               —

               este vizat teritoriul unui stat membru, se pot aplica măsurile de salvgardare prevăzute la articolul 9 din Directiva 64/432/CEE;

               —

               este vizat întregul teritoriu sau o parte a teritoriului unei țări terțe, statul membru de destinație interzice importul de embrioni, fie că este un import direct, fie că este un import indirect, efectuat prin intermediul altui stat membru și indiferent dacă embrionii provin de pe întreg teritoriul țării terțe sau doar dintr-o parte a acestuia.

         (2)   Măsurile luate de statele membre în temeiul alineatului (1), precum și abrogarea acestora, trebuie comunicate fără întârziere celorlalte state membre și Comisiei, menționându-se motivele care justifică aceste măsuri.
   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17, se poate decide că aceste măsuri trebuie modificate, în special în vederea coordonării lor cu măsurile adoptate de către celelalte state membre sau că trebuie abrogate.
   (3)   În cazul în care apare situația preconizată în alineatul (1) și în cazul în care se dovedește necesar ca și alte state membre să aplice măsurile adoptate în temeiul alineatului menționat anterior, modificate, dacă este cazul, în conformitate cu alineatul (2), se adoptă dispoziții adecvate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17. Reluarea importurilor provenind din țara terță în cauză este autorizată în conformitate cu aceeași procedură.
   Articolul 15
   (1)   Experții veterinari ai Comisiei pot efectua controale la fața locului, în colaborare cu autoritățile competente din statele membre sau din țările terțe, în măsura în care acest lucru este indispensabil pentru a asigura aplicarea uniformă a prezentei directive.
   Țara de colectare pe teritoriul căreia se efectuează un control acordă tot ajutorul necesar experților pentru îndeplinirea misiunii lor. Comisia informează țara de colectare în cauză cu privire la rezultatul controalelor efectuate.
   Țara de colectare în cauză adoptă măsurile care se pot dovedi necesare pentru a lua în considerare rezultatele acestui control. În cazul în care țara de colectare nu adoptă aceste măsuri, Comisia, după examinarea situației în cadrul Comitetului permanent veterinar, poate să autorizeze statele membre să refuze introducerea pe teritoriul lor a embrionilor obținuți, tratați sau depozitați de către echipa de colectare în cauză sau să retragă autorizația în cazul țărilor terțe.
   (2)   Dispozițiile generale de aplicare a prezentului articol, în special în ceea ce privește frecvența și normele de efectuare a controalelor prevăzute la alineatul (1) primul paragraf, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18.
   CAPITOLUL V
   Dispoziții finale
   Articolul 16
   Modificările care trebuie aduse anexelor, în special în vederea adaptării la evoluția tehnologică, se decid în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18.
   Articolul 17
   (1)   În cazul în care trebuie urmată procedura definită la prezentul articol, comitetul este sesizat de președinte fără întârziere, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
   (3)   Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.
   (4)   În cazul în care măsurile preconizate nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
   În cazul în care, la expirarea unui termen de cincisprezece zile de la data prezentării la Consiliu, acesta nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
   Articolul 18
   (1)   În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută de prezentul articol, comitetul este sesizat de președinte fără întârziere, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea reprezentantului unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. În cadrul comitetului, voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
   (3)   Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.
   (4)   În cazul în care măsurile preconizate nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
   În cazul în care, la expirarea unui termen de trei luni de la data la care i-a fost prezentată propunerea, Consiliul nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie.
   Articolul 19
   (1)   Prezenta directivă nu se aplică embrionilor colectați, tratați sau depozitați într-un stat membru înainte de 1 ianuarie 1991.
   (2)   Până la data intrării în vigoare a deciziilor adoptate în aplicarea articolelor 7, 8 și 9, statele membre nu aplică importurilor de embrioni provenind din țări terțe condiții mai favorabile decât cele care rezultă din aplicarea capitolului II.
   Articolul 20
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1991. Statele membre informează Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 21
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 septembrie 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. NALLET

      (1)  JO C 76, 28.3.1989, p. 1.

      (2)  JO C 120, 16.5.1989, p. 313.

      (3)  JO C 139, 5.6.1989, p. 56.

      (4)  JO 121, 29.7.1964, p. 1977/64.

      (5)  JO L 153, 6.6.1989, p. 29.

      (6)  JO L 302, 31.12.1972, p. 28.

      (7)  JO L 93, 6.4.1989, p. 25.

      (8)  JO L 194, 22.7.1988, p. 10.
   ANEXA A
   CAPITOLUL I
   Condiții de autorizare a unei echipe de colectare a embrionilor
   Pentru a putea fi autorizată, fiecare echipă de colectare a embrionilor trebuie să îndeplinească următoarele cerințe:

               (a)

               colectarea, tratarea și depozitarea embrionilor trebuie să fie efectuate fie de un medic veterinar al echipei, fie sub responsabilitatea acestuia, de către unul sau mai mulți tehnicieni competenți și instruiți în ceea ce privește metodele și tehnicile de igienă;

               (b)

               trebuie să se afle sub supravegherea generală a medicului veterinar oficial sau sub autoritatea acestuia;

               (c)

               trebuie să aibă la dispoziție, pentru a examina, a trata și a ambala embrionii, instalații permanente sau mobile de laborator care cuprind cel puțin o suprafață de lucru, un microscop și un echipament criogenic;

               (d)

               în cazul unui laborator cu sediu fix, trebuie să dispună:

                           —

                           de un local în care se pot manipula embrionii, învecinat, dar separat în mod fizic de zona utilizată pentru manipularea animalelor donatoare în timpul colectării;

                           —

                           de un local sau o zonă echipată pentru curățarea și sterilizarea instrumentelor și a materialului utilizat pentru colectarea sau manipularea embrionilor;

               (e)

               trebuie să aibă la dispoziție, în cazul unui laborator mobil, o parte special echipată a vehiculului, compusă din două secțiuni separate, dintre care:

                           —

                           una pentru examinarea și manipularea embrionilor, care trebuie să fie o secțiune curată și

                           —

                           cealaltă pentru a plasa echipamentul și materialul utilizat în contact cu animalele donatoare.

                     Un laborator mobil trebuie să mențină întotdeauna contactul cu un laborator cu sediu fix, pentru a asigura sterilizarea echipamentelor sale și pentru a putea să se aprovizioneze cu lichide și alte produse necesare pentru colectarea și manipularea embrionilor.

         CAPITOLUL II
   Condiții privind colectarea, tratarea, depozitarea și transportul embrionilor de către echipa autorizată de colectare a embrionilor
   1.   Colectare și tratare

               (a)

               Embrionii sunt colectați și tratați de către o echipă de colectare autorizată, fără a intra în contact cu alte loturi de embrioni care nu îndeplinesc condițiile prezentei directive.

               (b)

               Embrionii sunt colectați într-un loc izolat de celelalte părți ale localurilor sau ale exploatației și care trebuie să fie în bună stare și ușor de curățat și de dezinfectat.

               (c)

               Embrionii sunt tratați (examinați, spălați, manipulați și plasați în recipiente identificate și sterile) într-un laborator permanent sau într-un laborator mobil care să nu fie situate într-o zonă care face obiectul unor măsuri de interdicție sau de carantină.

               (d)

               Toate instrumentele care intră în contact cu embrionii sau cu animalul donator în timpul colectării și al tratării sunt de unică folosință sau sunt dezinfectate sau sterilizate în mod corespunzător înainte de utilizare.

               (e)

               Produsele de origine animală utilizate în timpul colectării embrionilor și în mijlocul de transport trebuie să provină din surse care nu prezintă riscuri pentru sănătatea animală sau trebuie tratate înainte de utilizare astfel încât să se îndepărteze acest risc.

               (f)

               Recipientele utilizate pentru depozitare și transport sunt dezinfectate sau sterilizate în mod corespunzător înainte de începerea oricărei operațiuni de umplere.

               (g)

               Agentul criogenic utilizat nu trebuie să fi fost folosit anterior pentru alte produse de origine animală.

               (h)

               Fiecare recipient pentru embrioni, precum și recipientul în care aceștia sunt depozitați sau transportați sunt marcate cu un cod clar care permite să se stabilească cu ușurință data colectării embrionilor, rasa și identificarea donatorului și a donatoarei și numărul de înregistrare a echipei. Caracteristicile și modelul acestui cod sunt stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18.

               (i)

               Fiecare embrion este spălat de cel puțin zece ori într-un lichid special pentru embrioni, care trebuie reînnoit de fiecare dată și care, cu excepția cazului în care se adoptă o decizie contrară în conformitate cu litera (m), trebuie să conțină tripsină, în conformitate cu procedurile recunoscute la nivel internațional. Fiecare spălare constituie o diluție la a suta parte a spălării precedente și fiecare transfer de embrioni se realizează cu ajutorul unei micropipete sterile.

               (j)

               După ultima spălare, fiecare embrion trebuie supus, pe toată suprafața sa, unei examinări microscopice al cărei scop este să se determine dacă zona pelucidă este intactă și nu prezintă materii aderente.

               (k)

               Fiecare lot de embrioni care a trecut cu succes examinarea prevăzută la litera (j) este plasat într-un recipient steril, marcat în conformitate cu litera (h) și sigilat imediat.

               (l)

               În cazul în care este necesar, fiecare embrion este congelat în termenul cel mai scurt și este depozitat într-un loc aflat sub controlul unui medic veterinar al echipei și face obiectul unei inspecții periodice efectuate de un medic veterinar oficial.

               (m)

               În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18, se stabilește, înainte de data prevăzută la articolul 20, un protocol privind lichidele de limpezire și de spălare autorizate, tehnicile de spălare și, în cazul în care este necesar, tratamentele enzimatice, precum și mediile de conservare autorizate pentru transport.
               Până la adoptarea unui protocol privind tratamentele enzimatice, normele naționale privind utilizarea tripsinei rămân aplicabile, cu respectarea dispozițiilor generale din tratat.

               (n)

               Fiecare echipă de colectare a embrionilor trebuie să supună unei examinări oficiale, pentru detectarea contaminării bacteriene și virale, probe de rutină din lichidele de extracție prin limpezire, din lichidele de spălare, din embrionii dezintegrați, din ovulele nefecundate etc., rezultate din activitatea sa. Procedura de colectare a probelor și de realizare a examinărilor, precum și normele care trebuie îndeplinite, se decid în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18. În cazul în care normele prevăzute nu sunt îndeplinite, autoritatea competentă care a aprobat oficial echipa retrage autorizația.

               (o)

               Fiecare echipă de colectare a embrionilor trebuie să își consemneze activitățile de colectare a embrionilor pe parcursul celor douăsprezece luni care precedă și urmează depozitării și să noteze:

                           —

                           rasa, vârsta și identificarea donatorilor și a donatoarelor în cauză;

                           —

                           locul de colectare, de tratare și de depozitare a embrionilor colectați de către echipă;

                           —

                           identificarea embrionilor și informații privind destinația lor, în cazul în care aceasta este cunoscută.

         2.   Depozitarea
   Fiecare echipă de colectare a embrionilor se asigură că embrionii sunt depozitați la temperaturi adecvate în zone autorizate în acest scop de către autoritatea competentă.
   Pentru a fi autorizate, aceste zone trebuie:

               (i)

               să cuprindă cel puțin o zonă închisă cu cheie și destinată exclusiv depozitării embrionilor;

               (ii)

               să fie ușor de curățat și de dezinfectat;

               (iii)

               să dispună de registre în care se consemnează permanent toate intrările și ieșirile de embrioni. În special, în aceste registre trebuie să se indice destinația finală a embrionilor;

               (iv)

               să facă obiectul unei inspecții efectuate de către medicul veterinar oficial.

         Autoritatea competentă poate autoriza depozitarea materialului seminal care îndeplinește cerințele Directivei 88/407/CEE în localuri de depozitare autorizate.
   3.   Transport
   Embrionii destinați comerțului trebuie transportați, în condiții igienice satisfăcătoare, în recipiente sigilate, din zonele de depozitare desemnate până la sosirea lor la destinație.
   Recipientele trebuie să fie marcate astfel încât marcajul să coincidă cu numărul care figurează pe certificatul de sănătate animală.
   ANEXA B
   Condiții privind animalele donatoare
   1.   În scopul colectării embrionilor, animalele donatoare trebuie să îndeplinească următoarele condiții:

               (a)

               trebuie să fi staționat pe teritoriul Comunității sau în țara terță de colectare în cele șase luni anterioare, cel puțin într-un șeptel care este:

                           —

                           oficial indemn de tuberculoză
                           și

                           —

                           oficial indemn de bruceloză sau indemn de bruceloză;

                           —

                           indemn de leucoză bovină enzootică sau care nu a prezentat, în ultimii trei ani, nici un semn clinic de leucoză bovină enzootică;

                           —

                           nu a prezentat, în cursul anului precedent, nici un semn clinic de rinotraheită infecțioasă bovină/vulvo-vaginită pustuloasă infecțioasă;

               (b)

               în cele șase luni anterioare colectării embrionilor, este posibil ca donatoarele să fi staționat succesiv în cel mult două șepteluri diferite care îndeplinesc condițiile menționate anterior.

         2.   În ziua colectării embrionilor, donatoarele trebuie:

               (a)

               să se afle într-o fermă care nu face obiectul unor măsuri veterinare de interdicție sau de carantină;

               (b)

               să nu prezinte nici un semn clinic de boală.

         ANEXA C


title: Directiva 2004/4/CE a Comisiei din 15 ianuarie 2004 de modificare a Directivei 96/3/CE de derogare de la anumite dispoziții ale Directivei 93/43/CEE a Consiliului privind igiena produselor alimentare în ceea ce privește transportul maritim al uleiurilor și al grăsimilor lichide în vracText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32004L0004

Official Journal L 015 , 22/01/2004 P. 0025 - 0030 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 33 P. 19  - 24

		20040115Directiva 2004/4/CE a Comisieidin 15 ianuarie 2004de modificare a Directivei 96/3/CE de derogare de la anumite dispoziții ale Directivei 93/43/CEE a Consiliului privind igiena produselor alimentare în ceea ce privește transportul maritim al uleiurilor și al grăsimilor lichide în vrac(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 93/43/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind igiena produselor alimentare [1], în special articolul 3 alineatul (3),întrucât:(1) Este necesară modificarea Directivei 96/3/CE a Comisiei din 26 ianuarie 1996 de derogare de la anumite dispoziții ale Directivei 93/43/CEE a Consiliului privind igiena produselor alimentare în ceea ce privește transportul maritim al uleiurilor și al grăsimilor lichide în vrac [2], pentru a ține seama de progresele tehnice.(2) Pe baza evaluărilor efectuate de către Comitetul științific pentru alimentație umană, în special a avizului din 20 septembrie 1996, astfel cum a fost modificat la 12 iunie 1997 (a 107-a reuniune plenară), și a avizului actualizat din 4 aprilie 2003 privind riscul potențial pentru sănătatea umană legat de transportul maritim al uleiurilor și al grăsimilor în rezervoarele navale cu conținut de substanțe propuse ca încărcături anterioare acceptate, este necesar să se modifice lista încărcăturilor anterioare acceptate prevăzută în anexa la Directiva 96/3/CE.(3) În cazul ciclohexanolului, al butanediolului-2,3, al izo-butanolului și al nonanului, informațiile disponibile au fost inadecvate sau au fost necesare clarificări suplimentare pentru a permite o evaluare științifică solidă a proprietăților toxicologice, iar Comitetul științific pentru alimentație umană nu a fost în măsură să efectueze evaluările necesare. Aceste substanțe au fost considerate încărcături anterioare de către Comitetul științific pentru alimentație umană și, prin urmare, ar trebui eliminate de pe lista încărcăturilor anterioare acceptate.(4) În cazul esterilor metilici ai acizilor grași (laurat, palmitat, stearat, oleat), al anhidridei acetice, al polifosfatului de amoniu, al tetrapropilenei, al alcoolului propilic și al silicatului de sodiu, ținând seama de datele disponibile, evaluarea Comitetului științific pentru alimentație umană a avut ca rezultat acceptarea acestor substanțe ca încărcături anterioare. În consecință, aceste substanțe ar trebui adăugate pe lista încărcăturilor anterioare acceptate.(5) În cazul izo-decanolului, al izo-nonanolului, al izo-octanolului, al cerii montane, al cerii de parafină și al uleiurilor minerale albe, informațiile disponibile au fost inadecvate pentru efectuarea unei evaluări complete. Cu toate acestea, conform avizului Comitetului științific pentru alimentație umană, aceste substanțe pot fi considerate acceptate provizoriu ca încărcături anterioare, ținând seama de slabul lor potențial genotoxic, de ușurința eliminării acestora prin metodele de curățire a rezervorului, de cantitatea foarte scăzută de reziduuri scontată ca rezultat al acestor factori, precum și de posibila lor dizolvare.(6) Aceste substanțe acceptate provizoriu trebuie reevaluate pe baza noilor date științifice, iar anexa trebuie modificată în consecință într-o perioadă de timp adecvată. Datele necesare pentru această evaluare trebuie furnizate mai ales de către operatorii implicați în sectorul alimentar respectiv.(7) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa la Directiva 96/3/CE se înlocuiește cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2Substanțele izo-decanol, izo-nonanol, izo-octanol, ceară montană, ceară de parafină și uleiuri minerale albe se reevaluează pe baza noilor informații științifice, iar anexa se modifică în consecință până la 31 decembrie 2006.Articolul 3Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iunie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 15 ianuarie 2004.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 175, 19.7.1993, p. 1.[2] JO L 21, 27.1.1996, p. 42.--------------------------------------------------20040115ANEXĂ"20040115"ANEXĂLISTA ÎNCĂRCĂTURILOR ANTERIOARE ACCEPTATESubstanța (sinonime) | Număr CAS |Acid acetic | 64-19-7 |Anhidridă acetică (anhidridă etanoică) | 108-24-7 |Acetonă (dimetilcetonă; 2-propanonă) | 67-64-1 |Uleiuri acide și acizi grași distilați – din uleiuri și grăsimi vegetale și/sau amestecuri ale acestora și din grăsimi și uleiuri animale și marine |Hidroxid de amoniu (hidrat de amoniu; soluție de amoniac; amoniac apos) | 1336-21-6 |Polifosfat de amoniu | 68333-79-9 10124-31-9 |Uleiuri și grăsimi hidrogenate de origine animală, marină și vegetală (altele decât anacardul și uleiul de tal brut) |Ceară de albine (albă și galbenă) | 8006-40-4 8012-89-3 |Alcool benzilic (farmaceutic și doar reactiv pur) | 100-51-6 |Acetat de butil (n-; sec-; tert-) | 123-86-4 105-46-4 540-88-5 |Soluția de clorură de calciu se acceptă ca încărcătură anterioară numai dacă încărcătura imediat anterioară se află pe listă și nu face obiectul unei restricții similare) | 10043-52-4 |Lignosulfonat de calciu | 8061-52-7 |Ceară de candelilla | 8006-44-8 |Ceară de carnauba – (Ceară de Brazilia) | 8015-86-9 |Ciclohexan (hexametilenă; hexanaftenă; hexa hidrobenzen) | 110-82-7 |Ulei de soia epoxidat (cu un conținut de minimum 7 % – maximum 8 % de oxigen oxiran) | 8013-07-8 |Etanol (alcool etilic) | 64-17-5 |Acetat de etil (eter acetic, ester acetic, nafta de oțet) | 141-78-6 |2-Etil hexanol (2-etilhexil alcool) | 104-76-7 |Acizi grași: |Acid arahidic (acid eicosanic) | 506-30-9 |Acid behenic (acid docosanoic) | 112-85-6 |Acid butiric (n-acid butiric; acid butanoic; acid etil acetic; acid propil formic) | 107-92-6 |Acid capric (acid n-decanoic) | 334-48-5 |Acid caproic (acid n-hexanoic) | 142-62-1 |Acid caprilic (acid n-octanoic) | 124-07-2 |Acid erucic (cis-1 3-acid docosenoic) | 112-86-7 |Acid heptoic (acid n-heptanoic) | 111-14-8 |Acid lauric (acid n-dedecenoic) | 143-07-7 |Acid lauroleic (acid dodecanoic) | 4998-71-4 |Acid linoleic (9,12-octadecadienoic) | 60-33-3 |Acid linolenic (9,12,15-acid octadecatrienoic) | 463-40-1 |Acid miristic (acid n-tetradecanoic) | 544-63-8 |Acid miristoleic (n-tetradecenoic) | 544-64-9 |Acid oleic (acid n-octadecenoic) | 112-80-1 |Acid palmitic (acid n-hexadecanoic) | 57-10-3 |Acid palmitoleic (acid cis-9-hexadecenoic) | 373-49-9 |Acid pelargonic (acid n-nonanoic) | 112-05-0 |Acid ricinoleic (cis-12-hidroxi octadec-9 enoic; acid din ulei de ricin) | 141-22-0 |Acid stearic (acid n-octadecanoic) | 57-11-4 |Acid valeric (acid n-pentanoic; acid valerianic) | 109-52-4 |Alcooli grași: |Alcool butilic (1-butanol; alcool butiric) | 71-36-3 |Alcool caproilic (1-hexanol; alcool hexilic) | 111-27-3 |Alcool caprilic (1-n-octanol; heptil carbinol) | 111-87-5 |Alcool cetilic (alcool C-16;1-hexadecanol; alcool cetilic; alcool palmitic, alcool n-primar hexadecil) | 36653-82-4 |Alcool decilic (1-decanol) | 112-30-1 |Alcool enantilic (1-heptanol; alcool heptilic) | 111-70-6 |Alcool laurilic (n-dodecanol; alcool dodecilic) | 112-53-8 |Alcool miristilic (1-tetradecanol; tetradecanol) | 112-72-1 |Alcool nonilic (1-nonanol; alcool pelargonic; carbinol octilic) | 143-08-8 |Alcool oleic (octadecenol) | 143-28-2 |Alcool stearilic (1-octadecanol) | 112-92-5 |Alcool tridecilic (1-tridecanol) | 27458-92-0 112-70-9 |Amestecuri de alcooli grași |Alcool laurimiristilic (C12-C14) | |Alcool cetilstearilic (C16 -C18) | |Esteri ai acizilor grași – orice ester obținut prin combinarea oricăruia dintre acizii grași de pe listă cu oricare dintre alcooli grași enumerați mai sus. De exemplu, mistrat butil, palmitat oleic și stearat cetilic |Esteri metilici de acizi grași |Laurat metilic (dodecanoat metilic) | 111-82-0 |Palmitat metilic (hexadecanoat metilic) | 112-39-0 |Stearat metilic (octadecanoat metilic) | 112-61-8 |Oleat metilic (octadecenoat metilic) | 112-62-9 |Acid formic (acid metanoic; acid carboxil oxigenat) | 64-18-6 |Glicerină (glicerol; glicerină) | 56-81-5 |Glicoli |Butanediol |1,3 butanediol (1,3 butilen glicol) | 107-88-0 |1,4 butanediol (1,4 butilen glicol) | 110-63-4 |Propilen glicol (greutate moleculara mai mare de 400) | 25322-69-4 |Propilen glicol [1,2 propilen glicol; propan-1,2-diol; 1,2-dihidroxipropan; monopropilen glicol (MPG); metil glicol] | 57-55-6 |1,3- Propilen glicol (trimetilen glicol; 1,3-propanediol) | 504-63-2 |n-Heptan | 142-82-5 |n-Hexan (tehnic) | 110-54-3 64742-49-0 |Acetat izobutilic | 110-19-0 |Izo-decanol (alcool izodecilic) | 25339-17-7 |Izo-nonanol (alcool izononilic) | 27458-94-2 |Izo-octanol (alcool izooctilic) | 26952-21-6 |Izo-propanol (alcool izopropil; IPA) | 67-63-0 |Limonen (dipenten) | 138-86-3 |Soluție de clorură de magneziu | 27458-94-2 |Metanol (alcool metilic) | 67-56-1 |Cetonă metil-etilică (2 butanon) | 78-93-3 |Cetonă metilizobutilică (4-metil-2 pentanon) | 108-10-1 |Eter metil terțiar butilic (MBTE) | 1634-04-4 |Melasă | 57-50-1 |Ceară montană | 8002-53-7 |Parafină | 8002-74-2 63231-60-7 |Pentan | 109-66-0 |Acid fosforic (acid ortofosforic) | 7664-38-2 |Apa potabilă este acceptată ca încărcătură anterioară numai dacă încărcătura imediat anterioară figurează pe listă și nu face obiectul unei restricții similare |Hidroxidul de potasiu (potasiu caustic) este acceptat ca încărcătură anterioară numai dacă încărcătura imediat anterioară figurează pe listă și nu face obiectul unei restricții similare | 1310-58-3 |Acetat n-propilic | 109-60-4 |Tetrapropilen | 6842-15-5 |Alcool propilic (propan-1-ol;1-propanol) | 71-23-8 |Hidroxidul de sodiu (sodă caustică) este acceptat ca încărcătură anterioară numai dacă încărcătura imediat anterioară figurează pe listă și nu face obiectul unei restricții similare | 1310-73-2 |Dioxid de siliciu (microsilica) | 7631-86-9 |Silicat de sodiu (sticlă solubilă) | 1344-09-8 |Sorbitol (D-sorbitol; alcool hexahidric; D-sorbite) | 50-70-4 |Acid sulfuric | 7664-93-9 |Soluție de nitrat de amoniu și de uree (UAN) |Drojdie de vin (sediment de la distilare, zaț, tartru brut, tartru, hidrogenotartrat de potasiu, bitartrat de potasiu brut) | 868-14-4 |Uleiuri minerale albe | 8042-47-5" |"--------------------------------------------------