title: Directiva 2003/72/CE a Consiliului din 22 iulie 2003 de completare a statutului societății cooperative europene

text:
               05/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               207

         32003L0072

               L 207/25

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2003/72/CE A CONSILIULUI

   din 22 iulie 2003
   de completare a statutului societății cooperative europene în legătură cu participarea lucrătorilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 308 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (3),
   întrucât:

               (1)

               Pentru a atinge obiectivele tratatului, Regulamentul (CE) nr. 1435/2003 al Consiliului (4) instituie statutul societății cooperative europene (SCE).

               (2)

               Regulamentul menționat anterior are scopul de a crea un cadru juridic uniform, în care cooperativele și alte entități și persoane fizice din diferite state membre ar trebui să fie capabile să planifice și să îndeplinească reorganizarea activității lor într-o formă cooperativă, la scară comunitară.

               (3)

               Pentru a promova obiectivele sociale ale Comunității, este necesar să se adopte dispoziții speciale, în special în domeniul participării lucrătorilor, pentru a se garanta că înființarea SCE nu determină dispariția sau reducerea sistemului de participare a lucrătorilor existenți în entitățile participante la stabilirea SCE; acest obiectiv ar trebui să fie urmărit prin stabilirea unei reglementări în domeniu, care să completeze dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1435/2003.

               (4)

               Datorită faptului că obiectivele acțiunii propuse, așa cum s-a menționat anterior, nu pot fi îndeplinite corespunzător de către statele membre, deoarece, date fiind amploarea și efectul acțiunii propuse, stabilirea unei reglementări privind participarea lucrătorilor aplicabile la nivelul SCE poate fi realizată mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat; în conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut în articolul menționat anterior, prezenta directivă constituie mijlocul cel mai potrivit de atingere a obiectivelor propuse.

               (5)

               Marea diversitate de norme și practici existente în statele membre, cu privire la modul în care reprezentanții salariaților participă la procesul decizional din cooperative face inoportună stabilirea unui model european unic de participare a salariaților, aplicabil la nivelul SCE.

               (6)

               Procedurile de informare și consultare la nivel transnațional ar trebui să fie asigurate în toate cazurile în care se constituie o SCE, realizându-se adaptările necesare pentru SCE-urile nou constituite, dacă acest lucru este justificat de dimensiunea lor, evaluată în funcție de numărul de locuri de muncă.

               (7)

               Dacă într-una sau mai multe dintre entitățile care constituie o SCE există drepturi de participare, acestea ar trebui în principiu să fie menținute, prin transferul lor către SCE încă de la înființarea acesteia, cu excepția cazului în care părțile decid altfel.

               (8)

               La nivel transnațional, procedurile concrete de informare și consultare a lucrătorilor, precum și, dacă este cazul, cele de participare, care se aplică fiecărei SCE, ar trebui să fie definite în primul rând printr-un acord între părțile interesate ori, în absența acestuia, prin aplicarea unui set de norme subsidiare.

               (9)

               Este necesar să fie lăsată statelor membre posibilitatea să nu aplice normele standard referitoare la participare în cazul unei fuziuni, având în vedere diversitatea sistemelor naționale de participare a salariaților; la nivelul entităților participante, dacă este cazul, sistemele și practicile de participare existente trebuie să fie menținute prin adaptarea normelor de înregistrare.

               (10)

               Regulile de vot în cadrul grupului special care îi reprezintă pe lucrători în scopuri de negociere, în special la încheierea de acorduri care să ofere un nivel de participare inferior celui existent într-una sau mai multe dintre entitățile participante, ar trebui să fie proporționale cu riscul dispariției sau reducerii sistemelor și practicilor de participare existente; riscul este mai mare în cazul unei SCE înființate printr-o transformare sau fuziune, decât dacă se constituie o nouă SCE.

               (11)

               În lipsa unui acord ulterior negocierii dintre reprezentanții lucrătorilor și organele competente ale entităților participante, este necesar să se adopte anumite dispoziții de referință, care să se aplice unei SCE de la constituirea sa; aceste dispoziții de referință ar trebui să asigure practici eficiente de informare și consultare transnațională a lucrătorilor, precum și participarea acestora în cadrul organelor relevante ale SCE, dacă, înainte de constituirea SCE, în entitățile participante a existat o asemenea participare.

               (12)

               Dacă aplicarea procedurilor menționate la entitățile participante la constituirea unei noi SCE nu se poate justifica din cauza dimensiunii mici a acestor entități, apreciate în funcție de numărul de lucrători, SCE trebuie să se supună normelor naționale privind participarea lucrătorilor, norme aflate în vigoare în statul membru unde își stabilește sediul social, sau în statele membre unde își are filiale sau unități; acest lucru nu ar trebui să aducă atingere obligației impuse unei SCE deja existente, de a pune în aplicare aceste proceduri, la solicitarea unui număr semnificativ de lucrători.

               (13)

               În cazul lucrătorilor care participă la adunări generale trebuie să se aplice dispoziții speciale, în măsura în care legislațiile naționale o permit; aplicarea acestor dispoziții nu exclude posibilitatea punerii în aplicare a altor forme de participare.

               (14)

               Statele membre trebuie să asigure, prin dispoziții adecvate, ca în cazul unor schimbări structurale, produse ca urmare a constituirii unei SCE, să poată fi, la nevoie, renegociate modalitățile de participare a lucrătorilor.

               (15)

               Pentru reprezentanții lucrătorilor care acționează în cadrul prezentei directive trebuie să se adopte o dispoziție potrivit căreia aceștia să beneficieze în timpul exercitării funcțiilor lor de aceeași protecție și aceleași garanții ca și cele prevăzute pentru reprezentanții lucrătorilor de legislația și/sau practica țării în care sunt angajați; ei nu ar trebui să fie supuși nici unei discriminări sau hărțuiri, ca rezultat al exercitării legitime a activităților lor și ar trebui să se bucure de o protecție adecvată, în ceea ce privește concedierea și alte sancțiuni.

               (16)

               Confidențialitatea informațiilor delicate ar trebui să fie asigurată și după ce expiră mandatele reprezentanților lucrătorilor și trebuie adoptată o dispoziție care să permită organului competent al SCE să nu divulge informații care ar putea, în cazul în care ar fi făcute publice, să producă daune grave funcționării SCE.

               (17)

               Dacă o SCE și filialele și unitățile sale sunt supuse Directivei 94/45/CE a Consiliului din 22 septembrie 1994 privind instituirea unui comitet european de întreprindere sau a unei proceduri de informare și consultare a lucrătorilor în întreprinderile și grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară (5), dispozițiile directivei menționate și dispozițiile care o transpun în legislația națională nu ar trebui să se aplice nici la SCE, nici la filialele și unitățile sale decât dacă grupul special de negociere decide să nu înceapă negocierile sau să încheie negocierile deja începute.

               (18)

               Prezenta directivă nu ar trebui să afecteze alte drepturi existente privind participarea și nu este nevoie să afecteze alte structuri de reprezentare existente, prevăzute de legislația și practica națională și comunitară.

               (19)

               Statele membre ar trebui să ia măsuri adecvate în cazul în care nu se respectă obligațiile prevăzute în prezenta directivă.

               (20)

               Tratatul nu prevede competențele necesare Comunității pentru a adopta prezenta directivă, cu excepția celor prevăzute la articolul 308 din tratat.

               (21)

               Principiul fundamental și obiectivul declarat al prezentei directive este acela de a asigura drepturile dobândite ale lucrătorilor, privind participarea la deciziile companiei. Drepturile lucrătorilor existente înaintea constituirii SCE-urilor ar trebui să stea la baza drepturilor lucrătorilor de participare la SCE (principiul continuității); în consecință, abordarea respectivă ar trebui să se aplice nu numai constituirii inițiale a unei SCE, ci și schimbărilor structurale ce intervin într-o SCE existentă, precum și entităților afectate de procese de schimbare structurală; prin urmare, dacă sediul social al unei SCE se transferă dintr-un stat membru în altul, ar trebui să se aplice în continuare cel puțin același nivel de drepturi de participare a lucrătorilor; mai mult, dacă după înregistrarea unei SCE se atinge sau se depășește pragul de participare a lucrătorilor, aceste drepturi ar trebui să se aplice în același mod în care s-ar fi aplicat dacă pragul ar fi fost atins sau depășit înainte de înregistrare.

               (22)

               Statele membre pot să prevadă ca reprezentanții sindicatelor să poată fi membri ai unui grup special de negociere, indiferent dacă aceștia sunt sau nu lucrători ai unei entități care a participat la constituirea SCE; în acest context, statele membre ar trebui în special să poată institui acest drept în cazurile în care reprezentanți ai sindicatelor au dreptul să fie membri ai organelor de supraveghere sau administrative ale societății sau să voteze în cadrul acestor organe, în conformitate cu legislația națională.

               (23)

               În mai multe state membre, participarea lucrătorilor și alte aspecte ale relațiilor dintre partenerii sociali se bazează atât pe legislația cât și pe practica națională, care în acest context, se interpretează și ca reglementând acorduri colective la diferite niveluri naționale, sectoriale și/sau de întreprindere,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   SECȚIUNEA I
   DISPOZIȚII GENERALE
   Articolul 1
   Obiectivul
   (1)   Prezenta directivă reglementează participarea lucrătorilor în activitatea societăților cooperative europene (denumite în continuare „SCE-uri”), în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1435/2003.
   (2)   În acest scop, în cadrul fiecărei SCE se iau măsuri pentru participarea lucrătorilor, în conformitate cu procedura de negociere menționată la articolele 3-6 sau în condițiile prevăzute la articolele 7 și 8, în conformitate cu anexa.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive:

               (a)

               „SCE” înseamnă orice societate de cooperare înființată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1435/2003;

               (b)

               „entități juridice participante” reprezintă societățile, în sensul articolului 48 alineatul (2) din tratat, inclusiv cooperativele, precum și entitățile juridice constituite în conformitate cu și reglementate de legislația unui stat membru care participă direct la înființarea unei SCE;

               (c)

               „filiala” unei entități juridice participante sau unei SCE înseamnă o întreprindere asupra căreia entitatea juridică sau SCE respectivă exercită o influență dominantă, definită în conformitate cu articolul 3 alineatele (2)-(7) din Directiva 94/45/CE;

               (d)

               „filiala sau unitatea respectivă” înseamnă o filială sau o unitate a unei entități juridice participante, care este propusă să devină filială sau unitate a SCE, la înființarea acesteia;

               (e)

               „reprezentanții lucrătorilor” sunt reprezentanții lucrătorilor prevăzuți de legislația și/sau practica națională;

               (f)

               „organ reprezentativ” este organul reprezentativ al lucrătorilor, instituit prin acordurile menționate la articolul 4 sau în conformitate cu dispozițiile din anexă, având scopul de a informa și consulta lucrătorii unei SCE și ai filialelor și unităților sale situate în Comunitate și, dacă este cazul, de a exercita drepturi de participare în legătură cu SCE;

               (g)

               „grup special de negociere” înseamnă grupul instituit în conformitate cu articolul 3, pentru a negocia cu organul competent al entităților juridice participante cu privire la instituirea de modalități privind participarea lucrătorilor în cadrul SCE;

               (h)

               „participarea lucrătorilor” înseamnă informarea, consultarea și participarea efectivă și orice alt mecanism prin care reprezentanții lucrătorilor pot exercita o influență asupra deciziilor ce urmează să fie luate într-o întreprindere;

               (i)

               „informarea” reprezintă informarea organului reprezentativ al lucrătorilor și/sau a reprezentanților lucrătorilor de către organul competent al SCE asupra unor subiecte de interes pentru SCE sau pentru oricare dintre filialele și unitățile sale situate în alt stat membru, ori asupra unor subiecte care depășesc competențele organelor decizionale dintr-un stat membru, astfel încât momentul, maniera și conținutul informării să permită reprezentanților lucrătorilor să întreprindă o evaluare aprofundată a efectelor posibile și, dacă este cazul, să pregătească consultări cu organul competent al SCE;

               (j)

               „consultarea” înseamnă stabilirea unui dialog și al unui schimb de opinii între organul reprezentativ al lucrătorilor și organul competent al SCE, astfel încât momentul, maniera și conținutul consultării să permită reprezentanților lucrătorilor, pe baza informației oferite, să-și exprime avizul cu privire la măsurile preconizate de organul competent, aviz ce ar putea fi luat în considerație în procesul decizional din SCE;

               (k)

               „participarea” înseamnă influența pe care organul reprezentativ al lucrătorilor și/sau reprezentanții lucrătorilor o exercită asupra activității unei entități juridice prin:

                           —

                           dreptul de a alege sau de a numi anumiți membri ai organului de supraveghere sau administrativ al entității juridice sau

                           —

                           dreptul de a recomanda și/sau de a se opune numirii unora sau tuturor membrilor organului de supraveghere sau administrativ al entității juridice.

         SECȚIUNEA II
   PROCEDURA DE NEGOCIERE APLICABILĂ UNOR SCE-URI ÎNFIINȚATE DE CĂTRE CEL PUȚIN DOUĂ ENTITĂȚI JURIDICE SAU PRIN TRANSFORMARE
   Articolul 3
   Crearea unui grup special de negociere
   (1)   Dacă organele de gestionare sau administrative ale entităților juridice participante realizează un plan pentru înființarea unei SCE, acestea fac demersurile necesare cât mai curând posibil, inclusiv prin furnizarea de informații cu privire la identitatea entităților juridice participante și a filialelor și unităților lor, precum și la numărul lucrătorilor, pentru a începe negocierile cu reprezentanții lucrătorilor entităților juridice privind modalitățile referitoare la participarea lucrătorilor în cadrul SCE.
   (2)   În acest scop, se creează un grup special de negociere, reprezentând lucrătorii entităților juridice participante și ai filialelor și unitățile în cauză, în conformitate cu următoarele dispoziții:

               (a)

               la alegerea sau numirea membrilor grupului special de negociere, trebuie să se asigure:

                           (i)

                           că sunt aleși sau numiți membri în număr proporțional cu numărul de lucrători angajați în fiecare stat membru de către entitățile juridice participante și filialele sau unitățile în cauză, alocându-se statelor membre câte un loc pentru fiecare grup de lucrători angajați în statul membru respectiv care echivalează cu 10 % din numărul de lucrători angajați în toate statele membre luate împreună sau o fracțiune din respectivul grup;

                           (ii)

                           că în cazul unei SCE formate prin fuziune, există din fiecare stat membru un număr suficient de membri suplimentari pentru a se asigura ca grupul special de negociere să includă cel puțin un membru reprezentând fiecare cooperativă participantă care este înregistrată și are lucrători în statul membru respectiv și care se preconizează că va înceta să existe ca persoană juridică distinctă după înregistrarea SCE, în măsura în care:

                                       —

                                       numărul acestor membri suplimentari nu depășește 20 % din numărul de membri desemnat conform literei (i) și

                                       —

                                       alcătuirea grupului special de negociere nu implică o dublă participare a lucrătorilor respectivi.

                                 Dacă numărul acestor cooperative este mai mare decât numărul de locuri suplimentare disponibile conform primului paragraf, cooperativelor din diferite state membre li se atribuie locuri suplimentare, în ordinea descrescătoare a numărului lor de lucrători.

               (b)

               statele membre hotărăsc metoda utilizată pentru alegerea sau numirea membrilor grupului special de negociere, aleși sau numiți pe teritoriul lor. Ele iau măsurile necesare pentru a se asigura că, în măsura în care acest lucru este posibil, acești membri includ cel puțin un membru reprezentând fiecare entitate juridică participantă care are lucrători în statele membre respective. Aceste măsuri nu trebuie să crească numărul total de membri. Metodele utilizate pentru a nominaliza, alege sau numi reprezentanți ai lucrătorilor ar trebui să încerce să promoveze echilibrul dintre bărbați și femei.
               Statele membre pot să prevadă ca acești membri să includă reprezentanți ai sindicatelor, indiferent dacă sunt sau nu lucrători ai unei entități juridice participante sau subsidiare sau sediu.
               Fără a aduce atingere legislației și/sau practicii naționale care stabilește pragurile necesare pentru instituirea unui organ reprezentativ, statele membre asigură ca, în întreprinderile sau unitățile în care nu există reprezentanți ai lucrătorilor, din motive independente de voința lor, au dreptul să aleagă sau să numească membri ai unui grup special de negociere.

         (3)   Grupul special de negociere și organele competente ale entităților juridice participante stabilesc, printr-un acord scris, modalități pentru participarea lucrătorilor în cadrul SCE.
   În acest scop, organele competente ale entităților juridice participante informează grupul special de negociere cu privire la planul și la desfășurarea reală a procesului de înființare a SCE, până la înregistrarea acesteia.
   (4)   Sub rezerva alineatului (6), grupurile speciale de negociere iau decizii cu o majoritate absolută a membrilor, cu condiția ca această majoritate să reprezinte și o majoritate absolută a lucrătorilor. Fiecare membru are un vot. Cu toate acestea, dacă rezultatul negocierilor determină o reducere a drepturilor de participare, majoritatea necesară pentru a decide aprobarea acordului constă în voturile a două treimi din membrii grupului special de negociere reprezentând cel puțin două treimi dintre lucrători, inclusiv voturile membrilor reprezentând lucrătorii angajați în cel puțin două state membre:

               —

               în cazul unei SCE care se înființează prin metoda fuziunii, dacă participarea acoperă cel puțin 25 % din numărul total de lucrători din cooperativele participante sau

               —

               în cazul unei SCE care se înființează prin orice altă metodă, dacă participarea acoperă cel puțin 50 % din numărul total de lucrători ai entităților juridice participante.

         Reducerea drepturilor de participare înseamnă o proporție a membrilor organelor din SCE, în sensul articolului 2 litera (k), care este mai mică decât cea mai mare proporție existentă în cadrul entităților juridice participante.
   (5)   În scopul negocierilor, grupul special de negociere poate solicita experți la alegerea sa, de exemplu reprezentanți ai organizațiilor sindicale adecvate la nivel comunitar, pentru a-l ajuta în activitatea sa. Acești experți pot fi prezenți la adunările de negociere în calitate de consultanți, la cererea grupului special de negociere, dacă este cazul pentru a promova coerența și consecvența la nivel comunitar. Grupul special de negociere poate decide să informeze reprezentanții organizațiilor externe adecvate, inclusiv ai sindicatelor, cu privire la începerea negocierilor.
   (6)   Grupul special de negociere poate decide cu majoritatea prevăzută la al doilea paragraf să nu se înceapă negocieri sau să se încheie negocieri deja începute și să se bazeze pe normele privind informarea și consultarea lucrătorilor ce se aplică în statele membre în care SCE are lucrători. Această decizie oprește procedura de încheiere a acordului menționat la articolul 4. Dacă se adoptă o asemenea decizie, nu se aplică nici una dintre dispozițiile anexei.
   Majoritatea necesară pentru a decide să nu se înceapă sau să se încheie negocierile constă în voturile a două treimi dintre membri reprezentând cel puțin două treimi din lucrători, inclusiv voturile membrilor reprezentând lucrătorii angajați în cel puțin două state membre.
   În cazul unei SCE înființate prin transformare, prezentul alineat nu se aplică dacă există participare în cooperativa ce urmează să fie transformată.
   Grupul special de negociere este convocat din nou la cererea scrisă a cel puțin 10 % dintre lucrătorii SCE, ai filialelor și unităților sale sau a reprezentanților acestora, după cel puțin doi ani de la decizia menționată, cu excepția cazului în care părțile convin ca negocierile să fie redeschise mai devreme. Dacă grupul special de negociere decide să redeschidă negocierile cu conducerea, dar nu se ajunge la nici un acord ca rezultat al acestor negocieri, nu se aplică nici una dintre dispozițiile anexei.
   (7)   Toate cheltuielile legate de funcționarea grupului special de negociere și, în general, de negocieri sunt suportate de entitățile juridice participante, astfel încât să se permită grupului special de negociere să-și îndeplinească sarcina în mod adecvat.
   În conformitate cu acest principiu, statele membre pot să prevadă norme bugetare privind operarea grupului special de negociere. Statele membre pot în special să limiteze finanțarea, astfel încât să acopere costurile pentru un singur expert.
   Articolul 4
   Conținutul acordului
   (1)   Organele competente ale entităților juridice participante și grupul special de negociere negociază în spirit de cooperare, în vederea încheierii unui acord privind modalitățile referitoare la participarea lucrătorilor în SCE.
   (2)   Fără a aduce atingere autonomiei părților și sub rezerva alineatului (4), acordul dintre organele competente ale entităților juridice participante și grupul special de negociere, menționat la alineatul (1), precizează:

               (a)

               domeniul de aplicare al acordului;

               (b)

               alcătuirea, numărul de membri și acordarea de sedii în organul reprezentativ care va fi interlocutorul organului competent al SCE în privința modalităților privind informarea și consultarea lucrătorilor din SCE, filialele și unitățile sale;

               (c)

               atribuțiile și procedura de informare și consultare a organului reprezentativ;

               (d)

               frecvența adunărilor organului reprezentativ;

               (e)

               resursele financiare și materiale ce sunt alocate organului reprezentativ;

               (f)

               dacă, în timpul negocierilor, părțile decid să instituie una sau mai multe proceduri de informare și de consultare în locul unui organ reprezentativ, modalitățile pentru punerea în aplicare a acestor proceduri;

               (g)

               dacă, în timpul negocierilor, părțile decid să adopte modalitățile de participare, fondul acestor dispoziții, inclusiv (dacă este cazul) numărul de membri din organul administrativ sau de supraveghere al SCE, pe care lucrătorii au dreptul să-i aleagă, numească, recomande sau conteste, procedurile privind modul în care acești membri pot fi aleși, numiți, recomandați sau contestați, precum și drepturile lor;

               (h)

               data intrării în vigoare a acordului și durata acestuia, cazurile în care acordul ar trebui să fie renegociat, precum și procedura de renegociere a acestuia, inclusiv, dacă este cazul, în eventualitatea unor schimbări structurale în SCE și filialele și unitățile acesteia, apărute după crearea SCE.

         (3)   Dacă nu există dispoziții contrare acestui acord, acordul nu face obiectul dispozițiilor de referință menționate în anexă.
   (4)   Fără a aduce atingere articolului 15 alineatul (3) litera (a), în cazul unei SCE înființate prin transformare, acordul prevede cel puțin același nivel privind toate elementele de participare a lucrătorilor ca și cele existente în cooperativa care trebuie transformată în SCE.
   (5)   Acordul poate preciza modalitățile prin care lucrătorii sunt împuterniciți să participe la adunările generale sau la adunările pe secție sau sector, în conformitate cu articolul 9 din prezenta directivă și articolul 59 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1435/2003.
   Articolul 5
   Durata negocierilor
   (1)   Negocierile încep de îndată ce se înființează grupul special de negociere și pot continua șase luni după aceasta.
   (2)   Părțile pot decide, printr-un acord comun, să extindă negocierile dincolo de termenul menționat la alineatul (1), până un an, în total, de la instituirea grupului special de negociere.
   Articolul 6
   Legislația aplicabilă procedurii de negociere
   Legislația aplicabilă procedurii de negociere prevăzută la articolele 3-5 este legislația statului membru în care se află sediul social al SCE, cu excepția dispozițiilor contrare din prezenta directivă.
   Articolul 7
   Dispoziții de referință
   (1)   Pentru a atinge obiectivul prevăzut la articolul 1, statele membre stabilesc dispoziții de referință privind participarea lucrătorilor, care trebuie să satisfacă dispozițiile prevăzute în anexă.
   Dispozițiile de referință prevăzute de legislația statului membru în care se va situa sediul social al SCE se aplică de la data înregistrării SCE, dacă:

               (a)

               părțile convin în acest mod sau

               (b)

               până la termenul prevăzut la articolul 5, nu s-a încheiat nici un acord și:

                           —

                           organul competent al fiecăreia dintre entitățile juridice participante decide să accepte aplicarea normelor standardizate privind SCE și astfel să continue înregistrarea SCE și

                           —

                           grupul special de negociere nu a luat decizia prevăzută la articolul 3 alineatul (6).

         (2)   Mai mult, dispozițiile de referință stabilite de legislația națională a statului membru de înregistrare, în conformitate cu partea 3 din anexă, se aplică doar:

               (a)

               în cazul unei SCE înființate prin transformare, dacă normele unui stat membru referitoare la participarea lucrătorilor în organul administrativ sau de supraveghere s-au aplicat la cooperativa transformată în SCE;

               (b)

               în cazul unei SCE înființată prin fuziune:

                           —

                           dacă, înainte de înregistrarea SCE, una sau mai multe forme de participare s-au aplicat într-una sau mai multe dintre cooperativele participante, cuprinzând cel puțin 25 % din numărul total al lucrătorilor angajați de către acestea sau

                           —

                           dacă, înainte de înregistrarea SCE, una sau mai multe forme de participare s-au aplicat într-una sau mai multe dintre cooperativele participante, cuprinzând mai puțin de 25 % din numărul total al lucrătorilor angajați ai acestora și dacă grupul special de negociere decide astfel;

               (c)

               în cazul unei SCE înființate în orice alt mod:

                           —

                           dacă, înainte de înregistrarea SCE, una sau mai multe forme de participare s-au aplicat într-una sau mai multe dintre entitățile juridice participante, acoperind cel puțin 50 % din numărul total al lucrătorilor angajați de către acestea sau

                           —

                           dacă, înainte de înregistrarea SCE, una sau mai multe forme de participare s-au aplicat la una sau mai multe dintre entitățile juridice participante, acoperind mai puțin de 50 % din numărul total al lucrătorilor angajați de către acestea și dacă grupul special de negociere decide astfel.

                     Dacă la diferitele entități juridice participante au existat mai multe forme de participare, grupul special de negociere decide care dintre aceste forme se instituie în SCE. Statele membre pot stabili normele care sunt aplicabile dacă nu există nici o decizie în această privință, pentru o SCE înregistrată pe teritoriul lor. Grupul special de negociere informează organele competente ale entităților juridice participante cu privire la orice decizie luată în temeiul prezentului alineat.

         (3)   Statele membre pot să prevadă ca dispozițiile de referință menționate în partea 3 din anexă să nu se aplice în cazul prevăzut la alineatul (2) litera (b).
   SECȚIUNEA III
   DISPOZIȚIILE APLICABILE SCE-URILOR INSTITUITE EXCLUSIV DE PERSOANE FIZICE SAU DE O SINGURĂ ENTITATE JURIDICĂ ȘI PERSOANE FIZICE
   Articolul 8
   (1)   În cazul unei SCE instituită exclusiv de persoane fizice sau de o singură entitate juridică și persoane fizice, care utilizează împreună cel puțin 50 de lucrători în cel puțin două state membre, se aplică dispozițiile articolelor 3-7.
   (2)   În cazul unei SCE instituite exclusiv de persoane fizice sau de o singură entitate juridică și persoane fizice, care utilizează împreună mai puțin de 50 de lucrători sau cel puțin 50 de lucrători în același stat membru, participarea lucrătorilor este reglementată de dispozițiile următoare:

               —

               în cadrul SCE, se aplică dispozițiile statului membru în care se află sediul social al SCE, care sunt aplicabile și altor entități de același tip;

               —

               în cadrul filialelor și unităților SCE, se aplică dispozițiile statului membru în care acestea sunt situate, care sunt aplicabile și altor entități de același tip.

         În cazul în care sediul unui SCE reglementat de norme de participare se transferă dintr-un stat membru în altul, continuă să se aplice cel puțin același nivel al drepturilor de participare ale lucrătorilor.
   (3)   Dacă, după înregistrarea unei SCE conform alineatului (2), cel puțin o treime din numărul total al lucrătorilor din SCE, filialele și unitățile acesteia, din două state membre diferite, solicită acest lucru sau dacă numărul total al lucrătorilor atinge sau depășește 50 de lucrători în cel puțin două state membre, se aplică mutatis mutandis dispozițiile articolelor 3-7. În acest caz, cuvintele „entități juridice participante” și „filialele sau unitățile în cauză” se înlocuiesc cu cuvintele „SCE” și respectiv „filialele sau unitățile SCE”.
   SECȚIUNEA IV
   PARTICIPAREA LA ADUNAREA GENERALĂ, PE SECȚIE SAU PE SECTOR
   Articolul 9
   În limitele prevăzute la articolul 59 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1435/2003, lucrătorii din SCE și/sau reprezentanții acestora sunt împuterniciți să participe la adunarea generală sau, dacă este cazul, la adunarea pe secție sau pe sector, având drept de vot, în următoarele condiții:

               1.

               dacă părțile decid acest lucru, în acordul menționat la articolul 4 sau

               2.

               dacă o cooperativă reglementată de un asemenea sistem se transformă într-o SCE sau

               3.

               dacă, în cazul unei SCE înființată prin alte metode decât transformarea, o cooperativă participantă a fost reglementată de un asemenea sistem și:

                           (i)

                           părțile nu pot ajunge la un acord, conform articolului 4, până la termenul prevăzut la articolul 5 și

                           (ii)

                           se aplică articolul 7 alineatul (1) litera (b) și partea 3 din anexă și

                           (iii)

                           cooperativa participantă, reglementată de un asemenea sistem, are cea mai mare proporție de participare, în sensul articolului 2 litera (k), în cooperativele participante interesate, înainte de înregistrarea SCE.

         SECȚIUNEA V
   ALTE DISPOZIȚII
   Articolul 10
   Rezerva și confidențialitatea
   (1)   Statele membre prevăd că membrii grupului special de negociere sau ai organului reprezentativ, precum și experții care îi asistă, nu sunt autorizați să dezvăluie nici o informație care le-a fost comunicată cu titlul de confidențialitate.
   Aceeași prevedere se aplică reprezentanților lucrătorilor, în contextul unei proceduri de informare și consultare.
   Această obligație continuă să se aplice, indiferent unde se află cei interesați, chiar și după ce expiră mandatele acestora.
   (2)   Fiecare stat membru prevede, în cazuri speciale și în condițiile și limitele prevăzute de legislația națională, că organul administrativ sau de supraveghere al unei SCE sau al unei entități juridice participante înființate pe teritoriul său nu este obligat să comunice informații, dacă, conform unor criterii obiective, acestea ar putea dăuna grav funcționării SCE (sau, după caz, a unei entități juridice participante) sau filialelor și unităților sale ori le-ar putea aduce prejudicii.
   Un stat membru poate acorda asemenea dispense sub rezerva unei autorizări administrative sau judiciare anterioare.
   (3)   Fiecare stat membru poate să prevadă dispoziții speciale pentru SCE-urile de pe teritoriul său, urmărind în mod direct și fundamental scopul de îndrumare ideologică cu privire la informarea și exprimarea opiniilor, cu condiția ca, la data adoptării prezentei directive, să existe deja astfel de dispoziții în legislația sa națională.
   (4)   La aplicarea alineatelor (1)-(3), statele membre adoptă dispoziții privind procedurile de introducere a unei acțiuni administrative sau judiciare pe care reprezentanții lucrătorilor o pot iniția, dacă organul de supraveghere sau administrativ al unei SCE ori al unei entități juridice participante solicită confidențialitate sau nu oferă informații.
   Aceste proceduri pot include măsuri care au drept scop protejarea confidențialității informațiilor respective.
   Articolul 11
   Funcționarea organului reprezentativ și procedura de informare și consultare a lucrătorilor
   Organul competent al SCE și organul reprezentativ lucrează împreună în spirit de cooperare, acordând atenția cuvenită drepturilor și obligațiilor lor reciproce.
   Aceasta se aplică și în cazul cooperării dintre organul de supraveghere sau administrativ al SCE și reprezentanții lucrătorilor, coroborat cu o procedură pentru informarea și consultarea lucrătorilor.
   Articolul 12
   Protecția reprezentanților lucrătorilor
   Membrii grupului special de negociere, membrii organului reprezentativ, toți reprezentanții lucrătorilor care exercită funcții conform procedurii de informare și consultare, toți reprezentanții lucrătorilor din organul de supraveghere sau administrativ al unei SCE și sunt lucrători ai SCE, ai filialelor sau unităților sale ori ai unei entități juridice participante, beneficiază în timpul exercitării funcțiilor lor de aceeași protecție și aceleași garanții ca cele prevăzute pentru reprezentanții lucrătorilor de legislația și/sau practica națională a țării unde sunt angajați.
   Aceasta se aplică în special în cazul participării la adunări ale grupului special de negociere sau ale organului respectiv, la orice alte adunări conforme cu acordul menționat la articolul 4 alineatul (2) litera (f) ori la orice adunare a organului administrativ sau de supraveghere, precum și la plata salariilor membrilor angajați de o entitate juridică participantă sau SCE sau filialele sau unitățile acesteia, în timpul unei perioade de absență necesară pentru îndeplinirea sarcinilor lor.
   Articolul 13
   Aplicarea abuzivă a procedurilor
   Statele membre iau măsurile adecvate, în conformitate cu dreptul comunitar, în vederea prevenirii utilizării abuzive a unei SCE, în scopul privării lucrătorilor de drepturile în materie de participare sau de a refuza aceste drepturi.
   Articolul 14
   Respectarea prezentei directive
   (1)   Fiecare stat membru asigură că gestionarea unităților unei SCE și organele de supraveghere sau administrative ale filialelor și entităților juridice participante care sunt situate pe teritoriul său, precum și reprezentanții lucrătorilor sau, după caz, lucrătorii înșiși se supun obligațiilor prevăzute de prezenta directivă, indiferent dacă sediul social al SCE se află sau nu pe teritoriul său.
   (2)   Statele membre prevăd măsuri adecvate în cazul nerespectării prezentei directive; statele membre asigură în special existența procedurilor administrative sau juridice care să permită îndeplinirea obligațiilor care rezultă din prezenta directivă.
   Articolul 15
   Legătura dintre prezenta directivă și alte dispoziții
   (1)   Dacă o SCE este o întreprindere de dimensiune comunitară sau o întreprindere de control al unui grup de întreprinderi de dimensiune comunitară, în sensul Directivei 94/45/CE sau al Directivei 97/74/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 de extindere a directivei menționate la Regatul Unit (6), dispozițiile acestor directive și dispozițiile care le transpun în legislația națională nu se aplică acestora sau filialelor lor.
   Cu toate acestea, dacă grupul special de negociere decide în conformitate cu articolul 3 alineatul (6) să nu se înceapă negocieri sau să încheie negocierile deja începute, se aplică Directiva 94/45/CE sau Directiva 97/74/CE și dispozițiile care le transpun în legislația națională.
   (2)   Dispozițiile privind participarea lucrătorilor în organele societăților, prevăzute în legislația și/sau practica națională, altele decât cele de punere în aplicare a prezentei directive, nu se aplică în cazul SCE-urilor la care se aplică articolele 3-7.
   (3)   Prezenta directivă nu aduce atingere:

               (a)

               drepturilor lucrătorilor deja existente, prevăzute de legislația și/sau practica națională din statele membre, de care beneficiază lucrătorii SCE și ai filialelor și unităților acesteia, altele decât participarea în cadrul organelor SCE;

               (b)

               dispozițiilor în materie de participare în organele prevăzute de legislația și/sau practica națională, ce se aplică filialelor SCE ori SCE-urilor la care nu se aplică articolele 3-7.

         (4)   În scopul menținerii drepturilor menționate la alineatul (3), statele membre pot lua măsurile necesare pentru a garanta că structurile de reprezentare a lucrătorilor entităților juridice participante care vor înceta să existe ca entități juridice distincte se mențin după înregistrarea SCE.
   Articolul 16
   Dispoziții finale
   (1)   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 18 august 2006 sau asigură că până la data respectivă conducerea și forța de muncă adoptă dispozițiile cerute printr-un acord, statele membre fiind obligate să adopte orice dispoziții necesare, care să le permită să garanteze în orice moment rezultatele impuse de prezenta directivă. Statele membre informează de îndată Comisia în acest sens.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 17
   Revizuirea de către Comisie
   Până la 18 august 2009, Comisia, în consultare cu statele membre și cu parteneri sociali la nivel comunitar, revizuiește aplicarea prezentei directive, pentru a propune modificări adecvate Consiliului, dacă acest lucru este necesar.
   Articolul 18
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 19
   Informații privind destinatarii
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 2003.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. ALEMANNO

      (1)  JO C 236, 31.8.1993, p. 36.

      (2)  JO C 42, 15.2.1993, p. 75.

      (3)  JO C 223, 31.8.1992, p. 42.

      (4)  Vezi pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial.

      (5)  JO L 254, 30.9.1994, p. 64, directivă modificată de Directiva 97/74/CE (JO L 10, 16.1.1998, p. 22).

      (6)  JO L 10, 16.1.1998, p. 22.
   ANEXĂ

      DISPOZIȚII DE REFERINȚĂ

   (menționate la articolele 7 și 8)
   Partea 1: Componența organului reprezentativ al lucrătorilor
   În scopul atingerii obiectivului descris la articolul 1 și în cazurile menționate la articolul 7, se instituie un organ reprezentativ în conformitate cu următoarele norme:

               (a)

               organul reprezentativ este compus din lucrătorii SCE și ai acelor filiale și unități alese sau numite de către reprezentanții lucrătorilor sau, în absența acestora, de către toți lucrătorii;

               (b)

               alegerea sau numirea de membri în organul reprezentativ se desfășoară în conformitate cu legislația și/sau practica națională.
               Statele membre stabilesc norme pentru a asigura că numărul de membri și atribuirea de sedii în organul reprezentativ sunt adaptate pentru a lua în considerație schimbările care intervin în SCE și în filialele și unitățile acesteia. Metodele utilizate pentru a nominaliza, alege sau numi reprezentanți ai lucrătorilor ar trebui să încerce promovarea echilibrului dintre bărbați și femei.

               (c)

               dacă dimensiunile organului reprezentativ impun acest lucru, acesta alege un comitet selectat dintre membri săi, care să includă cel mult trei membri;

               (d)

               organul reprezentativ își stabilește regulamentul de procedură;

               (e)

               membrii organului reprezentativ sunt aleși sau numiți în număr proporțional cu numărul de lucrători angajați în fiecare stat membru de către SCE și filialele sau unitățile sale, alocându-se statelor membre câte un sediu pentru fiecare grup de lucrători angajați în statul membru respectiv care echivalează cu 10 % din numărul de lucrători angajați în toate statele membre în ansamblu sau o fracțiune din grup;

               (f)

               organul competent al SCE este informat cu privire la componența organului reprezentativ;

               (g)

               în termen de patru ani de la înființarea sa, organul reprezentativ cercetează dacă este necesar să deschidă negocieri pentru încheierea acordului menționat la articolele 4 și 7 sau să continue aplicarea dispozițiilor de referință adoptate în conformitate cu prezenta anexă.
               Articolul 3 alineatele (4)-(7) și articolele 4-6 se aplică, mutatis mutandis, dacă se ia o decizie privind negocierea unui acord în conformitate cu articolul 4, caz în care termenul „grup special de negociere” se înlocuiește cu „organ reprezentativ”. Dacă până la expirarea termenului stabilit pentru încheierea negocierilor nu se încheie un acord, se aplică în continuare măsurile adoptate inițial în conformitate cu dispozițiile de referință.

         Partea 2: Dispoziții de referință de informare și consultare
   Competențele organului reprezentativ instituit într-o SCE sunt reglementate de următoarele norme:

               (a)

               Competența organului reprezentativ se limitează la aspecte ce privesc SCE și oricare dintre filialele și unitățile sale, situate în alt stat membru sau care depășesc competențele organelor decizionale dintr-un singur stat membru.

               (b)

               Fără a aduce atingere adunărilor ținute în conformitate cu litera (c), organul reprezentativ are dreptul de a fi informat și consultat și, în acest scop, de a se întâlni cu organul competent din SCE cel puțin o dată pe an, pe baza unor rapoarte periodice întocmite de organul competent, privind evoluția activității SCE și perspectivele sale. Direcțiile locale sunt informate cu privire la aceasta.
               Organul competent al SCE furnizează organului reprezentativ ordinea de zi a organului administrativ sau, dacă este cazul, a organului de conducere și supraveghere, precum și copii ale tuturor documentelor prezentate la adunarea generală a membrilor săi.
               Adunarea se referă în special la structură, situația economică și financiară, evoluția probabilă a activității, a producției și vânzărilor, inițiativele privind responsabilitatea socială a întreprinderilor, situația și evoluția probabilă a locurilor de muncă, investiții, schimbări substanțiale ce interesează organizația, introducerea de noi procedee de producție, transferuri de producție, fuziuni, reduceri de personal sau închiderea unor întreprinderi, unități sau părți importante din acestea, precum și concedieri colective.

               (c)

               Dacă există circumstanțe excepționale, ce afectează într-o măsură considerabilă interesele lucrătorilor, în special în eventualitatea unor mutări, transferuri, închideri de unități sau întreprinderi sau concedieri colective, organul reprezentativ are dreptul să fie informat. Organul reprezentativ sau, atunci când decide acest lucru, în special din motive de urgență, comitetul selectat, are dreptul de a se întâlni la cererea proprie cu organul competent din SCE sau cu orice alt nivel de gestionare din SCE care este mai potrivit și are propriile sale competențe decizionale, pentru a fi informat și consultat cu privire la măsurile ce afectează în mod semnificativ interesele lucrătorilor.
               Dacă organul competent decide să nu acționeze în conformitate cu avizul exprimat de organul reprezentativ, acest organ are dreptul să se întâlnească din nou cu organul competent din SCE, în vederea realizării unui acord.
               În cazul unei adunări organizate cu comitetul selectat, membrii organului reprezentativ care reprezintă lucrătorii direct interesați de măsurile respective au de asemenea dreptul să participe.
               Adunările menționate mai sus nu aduc atingere prerogativelor organului competent.

               (d)

               Statele membre pot institui norme privind președinția adunărilor de informare și consultare.
               Înaintea oricărei adunări cu organul competent al SCE, organul reprezentativ sau comitetul selectat, care este la nevoie extins în conformitate cu litera (c) al treilea paragraf, are dreptul să se reunească fără ca reprezentanții organului competent să fie prezenți.

               (e)

               Fără a aduce atingere articolului 10, membrii organului reprezentativ informează reprezentanții lucrătorilor din SCE, filialele și unitățile acesteia, cu privire la conținutul și rezultatul procedurilor de informare și consultare.

               (f)

               Organul reprezentativ sau comitetul selectiv poate fi asistat de experți la alegerea sa.

               (g)

               În măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor lor, membrii organului reprezentativ au dreptul la concedii pentru formare profesională, fără rețineri din salariu.

               (h)

               Costurile organului reprezentativ sunt suportate de către SCE, care furnizează membrilor organului resursele financiare și materiale de care aceștia au nevoie, pentru a-și îndeplini îndatoririle într-un mod adecvat.
               Dacă nu se convine în alt mod, SCE suportă în special costurile privind organizarea de adunări și interpretariatul, precum și cheltuielile de cazare și transport ale membrilor organului reprezentativ și ai comitetului selectat.
               În conformitate cu aceste principii, statele membre pot să prevadă norme bugetare privind funcționarea organului reprezentativ. Statele membre pot în special să limiteze finanțarea, astfel încât să acopere costurile pentru un singur expert.

         Partea 3: Dispoziții de referință de participare
   Participarea lucrătorilor dintr-o SCE este reglementată de următoarele dispoziții:

               (a)

               În cazul unei SCE înființate prin transformare, dacă normele unui stat membru referitoare la participarea lucrătorilor în organul administrativ sau de supraveghere s-au aplicat înainte de înregistrare, toate aspectele privind participarea lucrătorilor continuă să se aplice în SCE. Litera (b) se aplică mutatis mutandis în acest scop prin analogie.

               (b)

               În alte cazuri în care se înființează o SCE, lucrătorii SCE, ai filialelor și unităților sale și/sau ai organului său reprezentativ au dreptul să aleagă, să numească, să recomande ori să se opună numirii pentru un număr de membri din organul administrativ sau de supraveghere al SCE, egal cu cea mai mare proporție în vigoare în societățile participante interesate înainte de înregistrarea SCE.

               (c)

               Dacă nici una dintre entitățile juridice participante nu s-a supus unor norme de participare înainte de înregistrarea SCE, aceasta din urmă nu este obligată să instituie dispoziții în materie de participare a lucrătorilor.

               (d)

               Organul reprezentativ decide cu privire la atribuirea de locuri în organul administrativ sau de supraveghere unor membri reprezentând lucrătorii din diferite state membre sau cu privire la modul în care lucrătorii SCE pot să recomande sau să se opună numirii membrilor acestor organe, în conformitate cu proporția de lucrători SCE din fiecare stat membru. Dacă la lucrătorii dintr-unul sau mai multe state membre nu se aplică acest criteriu de proporționalitate, organul reprezentativ numește un membru dintr-una din acele state membre, în special statul membru în care se află sediul social al SCE, dacă acest lucru este adecvat. Fiecare stat membru poate atribui sediile care i se acordă în organul administrativ sau de supraveghere.

               (e)

               Fiecare membru al organului administrativ sau, dacă este cazul, al organului de supraveghere al SCE, care a fost ales, numit sau recomandat de organul reprezentativ sau, după caz, de către lucrători, este un membru deplin, având aceleași drepturi și obligații ca membri care reprezintă membrii unei cooperative, inclusiv dreptul de vot.


title: Directiva Consiliului din 4 decembrie 1989 privind limitarea emisiilor sonore produse de avioanele civile subsonice cu reacție

text:
               07/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               37

         31989L0629

               L 363/27

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 4 decembrie 1989
   privind limitarea emisiilor sonore produse de avioanele civile subsonice cu reacție
   (89/629/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 84 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât aplicarea standardelor emisiilor sonore avioanelor civile subsonice cu reacție are consecințe importante pentru prestarea serviciilor de transport aerian, în special dacă aceste standarde impun restricții în ceea ce privește tipul de avioane care pot fi exploatate de companiile aeriene, încurajează investițiile în avioanele cele mai moderne și mai silențioase disponibile și facilitează exploatarea mai bună a capacității existente, inclusiv cea a aeroporturilor; întrucât Directiva 80/51/CEE (4), astfel cum a fost modificată prin Directiva 83/206/CEE (5), stabilește valori limită pentru aceste emisii sonore;
   întrucât programul de priorități al Consiliului pentru studiul problemelor de transport aerian se referă la emisiile provenind de la aeronave, inclusiv emisiile sonore;
   întrucât programul de acțiune al Comunităților Europene în domeniul mediului (6) subliniază importanța problemei zgomotului și, în special, necesitatea de a se acționa împotriva zgomotului cauzat de traficul aerian;
   întrucât zgomotul avioanelor ar trebui redus în continuare, ținând cont de factorii de mediu, posibilitățile tehnice și consecințele economice;
   întrucât, prin urmare, este oportun să se limiteze înscrierea de avioane civile subsonice cu reacție în registrele statelor membre la acele avioane care îndeplinesc normele specificate în partea II, capitolul 3, volumul 1 din anexa 16 la Convenția privind aviația civilă internațională, a doua ediție (1988); întrucât în perspectiva creării unui spațiu fără frontiere interne, ar fi rezonabil să se excludă de la această limitare de înscriere avioanele înscrise în registrele naționale ale statelor membre la 1 noiembrie 1990; întrucât, datorită libertății de circulație care rezultă dintr-o astfel de normă, este esențial ca excepțiile să fie limitate, iar cele acordate să fie îndeaproape monitorizate și limitate ca durată;
   întrucât trebuie introduse norme comune în acest scop, în termene rezonabile, pentru a se asigura o abordare armonizată la scara întregii Comunități și pentru a se completa normele existente; întrucât acest aspect este deosebit de important având în vedere stimularea recentă a liberalizării traficului aerian european;
   întrucât lucrările desfășurate de Comunitate în cooperare cu alte organisme internaționale indică faptul că limitarea înscrierii în registrele statelor membre de avioane care nu pot îndeplini standardele de certificare sonoră prevăzute la capitolul 3 din anexa 16 mai sus-menționată nu prezintă în sine decât un interes marginal pentru mediu și prin urmare trebuie considerată doar ca o primă fază, care trebuie urmată de măsuri de limitare a exploatării avioanelor care nu îndeplinesc normele capitolului 3 al anexei 16 menționate mai sus,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Obiectivul prezentei directive este de a stabili norme mai stricte pentru limitarea emisiilor sonore ale avioanelor civile subsonice cu reacție.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică avioanelor a căror masă maximă la decolare este mai mică sau egală cu 34 000 kg și care au o capacitate de cel mult 19 locuri.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre iau măsuri ca, de la 1 noiembrie 1990, avioanele civile subsonice cu reacție, înmatriculate după această dată pe teritoriul lor, să nu poată fi exploatate pe teritoriul lor sau pe teritoriul unui alt stat membru decât dacă sunt prevăzute cu un certificat privind emisiile sonore care respectă standarde cel puțin echivalente cu cele enunțate în partea II, capitolul 3, volumul 1 din anexa 16 la Convenția privind aviația civilă internațională, a doua ediție (1988).
   (2)   Alineatul (1) nu se aplică avioanelor înscrise în registrele naționale ale statelor membre la 1 noiembrie 1990.
   (3)   Teritoriul menționat la alineatul (1) nu include departamentele de peste mări menționate la articolul 227 alineatul (2) din tratat.
   Articolul 3
   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că obiectivul enunțat la articolul 1 alineatul (1) nu este eludat, de exemplu printr-o formă de contract de închiriere.
   Articolul 4
   Statele membre pot acorda derogări de la articolul 2 în cazurile următoare:

               (a)

               avioane de interes istoric;

               (b)

               avioane utilizate de un operator dintr-un stat membru înainte de 1 noiembrie 1989, pe bază de contract de cumpărare în rate sau închiriere aflat încă în vigoare și care, în acest context, au fost înmatriculate într-o țară terță;

               (c)

               avioane închiriate unui operator dintr-o țară terță, care din acest motiv au fost radiate în mod temporar din registrul unui stat membru;

               (d)

               un avion care înlocuiește un alt avion care a fost distrus în mod accidental și pe care operatorul nu îl poate înlocui cu un avion comparabil disponibil pe piață și prevăzut cu certificatul privind emisiile sonore menționat la articolul 2 alineatul (1), cu condiția ca avionul înlocuitor să fie înmatriculat în termen de un an de la data producerii distrugerii menționate;

               (e)

               avioane echipate cu motoare având un raport de diluție cel puțin egal cu 2.

         Articolul 5
   Statele membre pot acorda derogări de la articolul 2 pe o perioadă inițială de până la 3 ani și care se poate reînnoi pe perioade de până la doi ani, cu condiția ca aceste derogări să expire înainte de 31 decembrie 1995, pentru:

               —

               avioane care sunt închiriate pe termen scurt de la o țară terță, cu condiția ca operatorul să dovedească că este vorba de o practică curentă în domeniul său de activitate și că, altfel, activitățile sale ar fi compromise;

               —

               avioane în cazul cărora operatorul dovedește că, în absența lor, activitățile sale ar fi afectate în mod anormal.

         Articolul 6
   (1)   Un stat membru care acordă derogări informează autoritățile competente ale statelor membre și Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Statele membre recunosc derogările acordate de alte state membre în temeiul articolelor 4 și 5.
   Articolul 7
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive înainte de 30 septembrie 1990.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textul dispozițiilor pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 8
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 4 decembrie 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. DELEBARRE

      (1)  JO C 37, 14.2.1989, p. 6.

      (2)  JO C 158, 26.6.1989, p. 492.

      (3)  JO C 221, 28.8.1989, p. 1.

      (4)  JO L 18, 24.1.1980, p. 26.

      (5)  JO L 117, 4.5.1983, p. 15.

      (6)  JO C 328, 7.12.1987, p. 1.


title: Directiva Consiliului din 16 decembrie 1991 privind acceptarea reciprocă a licențelor personalului pentru exercitarea funcțiilor în aviația civilă

text:
               06/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               261

         31991L0670

               L 373/21

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 16 decembrie 1991
   privind acceptarea reciprocă a licențelor personalului pentru exercitarea funcțiilor în aviația civilă
   (91/670/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 84 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât, pentru a asigura buna funcționare și siguranța serviciilor de transport aerian, este indispensabil să existe suficient personal navigant tehnic care să aibă calificările și licențele necesare;
   întrucât, de asemenea, realizarea pieței interne până la sfârșitul anului 1992 impune existența unui sistem de transport aerian eficient, de natură să faciliteze mobilitatea persoanelor în Comunitate;
   întrucât sectorul transporturilor aeriene este un sector foarte dinamic, care se dezvoltă foarte repede, având un puternic caracter internațional; întrucât echilibrul dintre cererea și oferta de personal poate fi menținut mai eficient la nivel comunitar decât la nivel național;
   întrucât, prin urmare, este esențial ca politica comună în domeniul transporturilor din sectorul aviației civile să fie extinsă, astfel încât să faciliteze mobilitatea personalului navigant tehnic în Comunitate;
   întrucât cerințele privind obținerea licențelor pentru personalul navigant tehnic diferă de la un stat membru la altul;
   întrucât calificările necesare pentru obținerea unei licențe nu sunt încă stabilite la nivel comunitar; întrucât, prin urmare, statele membre beneficiază în continuare de posibilitatea de a stabili nivelul acestor calificări, având ca obiectiv garantarea siguranței serviciilor furnizate de aeronavele înmatriculate pe teritoriile lor; întrucât statele membre nu pot să pretindă, fără să riște încălcarea obligațiilor ce le revin în temeiul tratatului, ca un resortisant din alt stat membru să obțină aceste calificări pe care le stabilesc în general prin raportare doar la propriile sisteme naționale de formare profesională, în condițiile în care resortisantul a obținut deja aceste calificări în alt stat membru;
   întrucât, pentru a facilita respectarea obligațiilor care decurg din tratat și pentru a asigura mobilitatea personalului navigant tehnic, este necesar să se instituie o procedură comunitară de acceptare a licențelor și a calificărilor acestui personal;
   întrucât recunoașterea licențelor de pilot privat poate fi stabilită deja în toate statele membre;
   întrucât, pentru a putea obține autorizația de a pilota o aeronavă înmatriculată în alt stat membru decât cel în care și-au obținut licența, piloții profesioniști trebuie să fie supuși unor probe suplimentare, este necesar să li se ofere cât mai curând posibilitatea de a se prezenta la aceste probe;
   întrucât posibilitățile de formare oferite de statele membre nu sunt întotdeauna proporționale cu cererea; întrucât, în conformitate cu articolul 7 din tratat, statele membre trebuie să accepte resortisanții altor state membre la centrele publice și private de formare și la examenele de aptitudini profesionale pe baze nediscriminatorii;
   întrucât, pentru a asigura o deplină recunoaștere reciprocă a licențelor, Consiliul va adopta, ținând seama de progresele înregistrate de organizațiile internaționale, înainte de 1 ianuarie 1993, la propunerea Comisiei ce urmează a fi prezentată înainte de 1 iulie 1992, măsurile care să stabilească cerințe armonizate în materie de licențe și de programe de formare; întrucât fiecare stat membru va recunoaște orice licență care este conformă acestor cerințe,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă se aplică procedurilor de acceptare reciprocă a licențelor eliberate de statele membre personalului navigant tehnic din aviația civilă.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive, se înțelege prin:

               (a)

                  licență, orice titlu valabil, emis de un stat membru, care-l autorizează pe titular să exercite funcții aferente statutului de personal navigant tehnic la bordul unei aeronave civile înmatriculate într-un stat membru. Această definiție se aplică, de asemenea, calificărilor asociate acestui titlu;

               (b)

                  calificare, mențiunea care figurează pe licență sau care face obiectul unui document distinct și care precizează condițiile specifice, privilegiile sau restricțiile care însoțesc această licență;

               (c)

                  acceptarea licenței, orice formă de recunoaștere sau de validare de către un stat membru a unei licențe emise de alt stat membru, precum și privilegiile și atestările care o însoțesc. Acceptarea, care se poate realiza prin eliberarea de către statul membru a unei licențe naționale, nu trebuie să depășească perioada de valabilitate a licenței de origine;

               (d)

                  recunoaștere, autorizarea de a utiliza pe o aeronavă înmatriculată într-un stat membru o licență eliberată în alt stat membru, în conformitate cu privilegiile care o însoțesc;

               (e)

                  validare, declarație expresă din partea unui stat membru, conform căreia o licență emisă de un alt stat membru poate fi utilizată similar cu licența eliberată de el însuși;

               (f)

                  personal navigant tehnic, orice persoană care deține o licență și care este însărcinat să exercite funcții esențiale pentru operarea unei aeronave în timpul zborului. Această definiție se aplică piloților, navigatorilor și mecanicilor de zbor.

         Articolul 3
   (1)   Un stat membru acceptă fără întârziere nejustificată sau probe suplimentare orice licență emisă de un alt stat membru, precum și privilegiile și atestările care o însoțesc.
   (2)   Orice persoană care deține o licență de pilot privat eliberată de un stat membru este autorizată să piloteze aeronave înmatriculate într-un alt stat membru. Această recunoaștere se limitează la exercitarea privilegiilor acordate titularului licenței de pilot privat și calificărilor conexe, conform regulilor de zbor cu vizibilitate (VFR) efectuate numai pe timp de zi în aeronave autorizate, cu un echipaj compus dintr-un singur pilot.
   Articolul 4
   (1)   Articolul 3 alineatul (1) se aplică în cazul în care o licență eliberată de un stat membru și prezentată altui stat membru pentru acceptare se bazează pe cerințe echivalente cu cele din statul membru gazdă. Pentru a permite autorităților competente să evalueze echivalența licențelor emise de alte state membre, Comisia face o comparație a cerințelor aplicate în fiecare stat membru pentru eliberarea de licențe aferente acelorași funcții și transmite această comparație tuturor statelor membre înainte de 1 ianuarie 1992.

               (2)

                           (a)

                           Orice stat membru poate cere Comisiei un aviz cu privire la echivalarea unei licențe, care i-a fost prezentată pentru acceptare, în termen de trei săptămâni de la primirea cererii.

                           (b)

                           Comisia trebuie să emită avizul în termen de două luni. În continuare, statul membru interesat are la dispoziție o lună să răspundă solicitantului.

                           (c)

                           În cazul în care statul membru nu solicită avizul Comisiei, acesta este obligat să răspundă solicitantului în termen de trei luni.

                           (d)

                           Termenele prevăzute la literele (a), (b) și (c) de mai sus încep să curgă din momentul în care toate informațiile necesare sunt disponibile.

         (3)   În cazul în care, după examinarea unei licențe de către statul membru căruia i-a fost prezentată pentru acceptare, persistă îndoieli bine întemeiate cu privire la echivalarea licenței respective, prin derogare de la principiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1), statul membru poate considera că sunt necesare condiții și probe suplimentare pentru a permite acceptarea licenței. Titularul licenței, statul membru care a eliberat licența și Comisia sunt informați în scris cu privire la acest lucru. Posibilitatea de a da o probă suplimentară trebuie oferită cât mai curând posibil titularului licenței de către statul membru gazdă căruia îi este prezentată licența pentru aprobare și, în orice caz, fără discriminare pe motiv de naționalitate.
   (4)   În cazul în care solicitantul a îndeplinit condițiile suplimentare și/sau a reușit la proba suplimentară la care se referă alineatul (3), statul membru respectiv acceptă imediat licența în cauză.
   (5)   Cu toate acestea, în ceea ce privește licențele de pilot și fără a aduce atingere alineatelor (1)-(4), un stat membru acceptă orice licență acordată în conformitate cu cerințele din anexa 1 la Convenția de la Chicago privind aviația civilă internațională, în cazul în care titularul acesteia îndeplinește condițiile speciale de validare prevăzute în anexa la prezenta directivă.
   Articolul 5
   Statele membre se asigură că resortisanții celorlalte state membre sunt admiși în instituțiile lor de formare publice și private, precum și la examenele naționale și la procedurile de obținere a licențelor pe aceleași baze, ca și cele aplicate propriilor resortisanți.
   Articolul 6
   Atunci când un stat membru eliberează o licență pe baza unei licențe sau a unui element constitutiv din licența respectivă emisă de o țară terță, acest lucru se menționează pe licență. Celelalte state membre nu sunt obligate să accepte o astfel de licență sau element constitutiv al licenței.
   Articolul 7
   (1)   Statele membre, după consultarea Comisiei, pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive înainte de 1 iunie 1992. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Comisiei i se comunică de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (4)   Statele membre se sprijină reciproc pentru aducerea la îndeplinire a prezentei directive și, după caz, fac schimb de informații privind licențele pe care le-au acceptat prin echivalare.
   (5)   Datele cu caracter confidențial obținute în aplicarea prezentei directive intră sub incidența secretului profesional.
   Articolul 8
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 16 decembrie 1991.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. MAIJ-WEGGEN

      (1)  JO C 10, 16.1.1990, p. 12 și JO C 175, 6.7.1991, p. 14.

      (2)  JO C 284, 12.11.1990, p. 198.

      (3)  JO C 124, 21.5.1990, p. 18.
   ANEXĂ
   Procedură de validare specială

               Funcție

               Condiții speciale de validare

               Licența

               Cerințe medicale

               Vârsta

               Experiența

               Teste de aptitudini (1)

               verificarea cunoașterii cerințelor stabilite de statul membru gazdă și care intră în domeniul de aplicare al anexei 6 la Convenția de la Chicago într-o limbă națională a statului care face validarea sau în limba engleză, la alegerea solicitantului;
               probă de zbor, inclusiv zbor instrumental, în aer sau pe simulator (detaliile acestor probe sunt specificate pentru fiecare caz individual în coloana de mai jos)

               (1)

               (2)

               (3)

               (4)

               (5)

               (6)

               1.   Transport aerian comercial cu avioane FAR25/JAR25

                           (a)

                           Comandant

                           (a)

                           ATPL-A

                           (a)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (a)

                           21 până la 60

                           (a)

                           1 500 de ore în calitate de comandant pe avioane FAR 25/JAR 25

                           (a)

                           Probă de zbor, inclusiv probă IR în aer sau pe simulator

                           (b)

                           Copilot

                           (b)

                           ATPL-A

                           (b)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (b)

                           21 până la 60

                           (b)

                           1 500 de ore pe avioane FAR 25/JAR 25

                           (b)

                           Probă de zbor, inclusiv probă IR în aer sau pe simulator

               2.   Transport aerian comercial cu avioane, altele decât FAR25/JAR25

                           (a)

                           Comandant

                           (a)

                           CPL-A (cu IR)

                           (a)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (a)

                           21 până la 60

                           (a)

                           1 000 de ore în calitate de comandant în transport aerian comercial de la obținerea calificării IR

                           (a)

                           Probă de zbor, inclusiv probă IR în aer sau pe simulator

                           (b)

                           Copilot

                           (b)

                           CPL-A (cu IR)

                           (b)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (b)

                           21 până la 60

                           (b)

                           1 000 de ore în transport aerian comercial

                           (b)

                           Probă de zbor, inclusiv probă IR în aer sau pe simulator

                           3. (a)

                           Activitate în condiții de navigație aeriană la bordul unui avion (cu excepția zborului de instrucție)

                           (a)

                           CPL-A

                           (a)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (a)

                           21 până la 60

                           (a)

                           700 de ore în calitate de comandant pe avioane convenționale, inclusiv 200 de ore în tipul de activitate în condiții de navigație aeriană pentru care solicită validarea, din care 50 de ore în funcția pe care a deținut-o în ultimele 12 luni

                           (a)

                           Verificare în condiții de zbor în funcția respectivă

                           3. (b)

                           Activitate în condiții de navigație aeriană la bordul unui elicopter (cu excepția zborului de instrucție și a operațiilor pe mare)

                           (b)

                           CPL-H

                           (b)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (b)

                           21 până la 60

                           (b)

                           700 de ore în calitate de comandant pe elicoptere, inclusiv 200 de ore în tipul de activitate în condiții de navigație aeriană pentru care solicită validarea, din care 50 de ore în funcția pe care a deținut-o în ultimele 12 luni

                           (b)

                           Verificare în condiții de zbor în funcția respectivă

               4.   Transport aerian comercial sau operații pe mare în elicoptere

                           (a)

                           Comandant

                           (a)

                           ATPL-H (cu IR, dacă se cer zboruri IFR)

                           (a)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (a)

                           21 până la 60

                           (a)

                           1 500 de ore de zbor în calitate de comandant, având legătură cu tipul de activitate pentru care solicită validarea. Dacă este necesar zbor IR, trebuie să aibă 500 de ore de experiență de zbor de la obținerea calificării pentru IR

                           (a)

                           Probă de zbor, inclusiv test IR, după caz, în aer sau pe simulator

                           (b)

                           Copilot

                           (b)

                           CPL-H (cu IR, dacă se cer zboruri IFR)

                           (b)

                           Certificat medical clasa 1 fără derogare

                           (b)

                           21 până la 60

                           (b)

                           1 500 de ore de zbor având legătură cu tipul de activitate pentru care solicită validarea. Dacă este necesar zbor IR, trebuie să aibă 500 de ore de experiență de zbor de la obținerea calificării pentru IR

                           (b)

                           Probă de zbor, inclusiv probă IR, după caz, în aer sau pe simulator

      (1)  Solicitantului trebuie să i se ofere posibilitatea de a da în cel mai scurt timp probele și verificările de mai sus.
   Avioane convenționale înseamnă alte avioane decât cele certificate JAR 25 și cele supraușoare.