title: Directiva Consiliului din 28 iunie 1977 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la lămpile de staționare ale autovehiculelor

text:
               13/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               231

         31977L0540

               L 220/83

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 28 iunie 1977
   privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la lămpile de staționare ale autovehiculelor
   (77/540/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât cerințele tehnice pe care trebuie să le îndeplinească autovehiculele în temeiul legislațiilor naționale privesc, inter alia, lămpile de staționare;
   întrucât aceste cerințe diferă de la un stat membru la altul; întrucât rezultă că este necesar să fie adoptate cerințe similare de către toate statele membre în completarea sau în locul reglementărilor actuale ale acestora, în special în vederea aplicării pentru fiecare tip de vehicul a procedurii de omologare CEE de tip care face obiectul Directivei 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (3).
   întrucât, prin Directiva 76/756/CEE (4), Consiliul adoptă cerințele comune privind instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă ale autovehiculelor și ale remorcilor acestora;
   întrucât, printr-o procedură de omologare armonizată a lămpilor de staționare, fiecare stat este în măsură să constate respectarea cerințelor comune de construcție și de testare și să informeze celelalte state membre cu privire la constatarea făcută prin trimiterea unei copii a certificatului de omologare întocmit pentru fiecare tip de lampă de staționare; întrucât aplicarea unei mărci de omologare CEE pe toate dispozitivele fabricate în conformitate cu tipul omologat face inutil în statele membre un control tehnic al acestor dispozitive;
   întrucât apropierea legislațiilor naționale cu privire la autovehicule presupune o recunoaștere între statele membre a controalelor efectuate de fiecare dintre ele pe baza unor cerințe comune,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Fiecare stat membru acordă omologarea CEE oricărui tip de lampă de staționare, dacă acesta este conform specificațiilor de construcție și de încercare prevăzute la anexele I, II, IV, V și VI.
   (2)   Statul membru care a acordat omologarea CEE de tip ia măsurile necesare pentru a verifica, atât cât este necesar, conformitatea producției cu tipul omologat, după caz în colaborare cu autoritățile competente din celelalte state membre. Această supraveghere se limitează la verificări prin sondaj.
   Articolul 2
   Statele membre atribuie constructorului sau reprezentantului său autorizat o marcă de omologare CEE conformă cu modelele prevăzute la anexa IV, pentru fiecare tip de lampă de staționare pe care îl omologhează în temeiul articolului 1.
   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a împiedica utilizarea mărcilor care pot genera confuzii între lămpile de staționare al căror tip a fost omologat în temeiul articolului 1 și alte dispozitive.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre nu pot interzice introducerea pe piață a lămpilor de staționare din motive legate de construcția sau funcționarea lor, dacă acestea poartă marca de omologare CEE.
   (2)   Cu toate acestea, un stat membru poate interzice introducerea pe piață a lămpilor de staționare purtând marca de omologare CEE dar care, în mod sistematic, nu sunt conforme cu tipul omologat. Acest stat informează de îndată celelalte state membre și Comisia în legătură cu măsurile luate, precizând motivele deciziei sale.
   Articolul 4
   Autoritățile competente ale fiecărui stat membru transmit, în termen de o lună, autorităților competente din celelalte state membre copii ale certificatelor de omologare de tip, al căror model este prevăzut la anexa III, emise pentru fiecare tip de lampă de staționare omologat sau a cărui omologare a fost refuzată.
   Articolul 5
   (1)   Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip constată că mai multe lămpi de staționare purtând aceeași marcă de omologare CEE nu sunt conforme cu tipul pe care l-a omologat, acesta adoptă măsurile necesare pentru a asigura conformitatea producției cu tipul omologat. Autoritățile competente ale acestui stat le informează pe cele din celelalte state membre despre măsurile luate, care pot merge, în cazul în care neconformitatea este sistematică, până la retragerea omologării CEE de tip. Autoritățile menționate adoptă aceleași măsuri în cazul în care sunt informate de autoritățile competente din alt stat membru asupra unei asemenea lipse de conformitate.
   (2)   Autoritățile competente ale statelor membre se informează reciproc, în termen de o lună, despre retragerea unei omologări CEE acordate, ca și despre motivele care justifică această măsură.
   Articolul 6
   Orice decizie luată în temeiul dispozițiilor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive, prin care se refuză sau se retrage omologarea de tip ori se interzice introducerea pe piață sau utilizarea, trebuie să precizeze motivele pe care se întemeiază. Orice decizie se notifică părții interesate, cu arătarea căilor de atac de care aceasta dispune în conformitate cu legislația în vigoare în statele membre, precum și a termenelor în care acestea pot fi exercitate.
   Articolul 7
   Statele membre nu pot refuza acordarea omologării CEE de tip sau a omologării naționale unui vehicul din motive legate de lămpile de staționare, dacă acestea poartă marca de omologare CEE și dacă sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute de Directiva 76/756/CEE.
   Articolul 8
   Statele membre nu pot refuza sau interzice vânzarea, înmatricularea, introducerea în circulație sau utilizarea unui vehicul din motive legate de lămpile de staționare, dacă acestea poartă marca de omologare CEE și sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute de Directiva 76/756/CEE.
   Articolul 9
   În sensul prezentei directive, prin „vehicul” se înțelege orice autovehicul destinat circulației rutiere, cu sau fără caroserie, având cel puțin patru roți și o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h, exceptând vehiculele care se deplasează pe șine, tractoarele și mașinile agricole sau forestiere, precum și utilajele destinate lucrărilor publice.
   Articolul 10
   Modificările necesare pentru adaptarea specificațiilor din anexe la progresul tehnic se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 din Directiva 70/156/CEE.
   Articolul 11
   (1)   Statele membre pun în aplicare dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 18 luni de la notificarea sa și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Statele membre asigură comunicarea către Comisie a textelor principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
   Articolul 12
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 1977.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. RODGERS

      (1)  JO C 118, 16.5.1977, p. 29.

      (2)  JO C 114, 11.5.1977, p. 4.

      (3)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1.

      (4)  JO L 262, 27.9.1976, p. 1.
   LISTA ANEXELOR

               ANEXA I:

            Definiții, specificații generale, intensitatea luminii emise, modalități de testare, culoarea luminii emise, conformitatea producției, observație privind culoarea.

               ANEXA II:

            Unghiuri minime cerute pentru repartiția luminoasă spațială.

               ANEXA III:

            Model de certificat de omologare CEE.

               ANEXA IV:

            Condiții de omologare CEE și marcaj.

               ANEXA V:

            Măsurători fotometrice.

               ANEXA VI:

            Culorile luminii emise, coordonate tricromatice.
         ANEXA I
   DEFINIȚII, SPECIFICAȚII GENERALE, INTENSITATEA LUMINII EMISE, MODALITĂȚI DE TESTARE, CULOAREA LUMINII EMISE, CONFORMITATEA PRODUCȚIEI, OBSERVAȚII PRIVIND CULOAREA
   1.   DEFINIȚII:
   1.1.   Lampă de staționare Prin „lampă de staționare” se înțelege lampa care semnalează prezența vehiculului staționat într-o aglomerație.
   1.2.   Axa de referință Prin „axă de referință” se înțelege axa caracteristică a semnalului luminos, determinată de către fabricantul lămpilor de staționare pentru a servi în calitate de direcție-reper (H = 0o, V = 0o) pentru unghiurile de câmp, în timpul măsurătorilor fotometrice și la instalarea pe vehicul.
   1.3.   Centrul de referințăPrin „centru de referință” se înțelege intersecția axei de referință cu suprafața de ieșire a luminii emise de lampa de staționare, indicată de fabricantul lămpii.

      Tip de lămpi de staționare Prin „tip de lămpi de staționare” se înțeleg lămpile de staționare care nu prezintă între ele diferențe esențiale, aceste diferențe constând în special în următoarele:

               1.4.1

               marca de fabricație sau comercială;

               1.4.2.

               caracteristici ale sistemului optic;

               1.4.3.

               tipul de bec.

         2.   SPECIFICAȚII GENERALE:
   2.1.   Fiecare dintre eșantioanele avute în vedere la punctul 1.2.3 din anexa IV trebuie să se conformeze specificațiilor indicate la punctele 3 și 5.
   2.2.   Lămpile de staționare trebuie să fie proiectate și construite astfel încât, în condițiile normale de utilizare și în ciuda vibrațiilor la care pot fi supuse în aceste condiții, buna lor funcționare să fie asigurată și să corespundă caracteristicilor prevăzute în prezenta directivă.
   3.   INTENSITATEA LUMINII EMISE
   În axa de referință, intensitatea luminii emise de fiecare dintre eșantioanele avute în vedere la punctul 1.2.3 din anexa II trebuie să fie cel puțin egală cu minimele și cel mult egală cu valorile extreme definite în continuare:

                  Minim

                  (cd)

                  Maxim

                  (cd)

               3.1.1.

               Lămpi de staționare față:

               2

               60

               3.1.2.

               Lămpi de staționare spate:

               2

               30

         În afara axei de referință, în interiorul câmpurilor unghiulare definite în schemele din anexa II, intensitatea luminii emise de fiecare dintre cele două eșantioane:
   3.2.1.   trebuie, în fiecare direcție corespunzătoare punctelor din schema de repartiție a luminii care face obiectul anexei V, să fie cel puțin egală cu valoarea care figurează în această schemă pentru direcția respectivă, exprimată în procente din minimul menționat la punctul 3.1;
   3.2.2.   nu trebuie să depășească, în nici o direcție a spațiului din care lampa poate fi observată, valoarea maximă menționată la punctul 3.1;
   3.2.3.   totuși, o intensitate luminoasă de 60 cd este admisă sub planul ce formează un unghi de 5° în jos cu planul orizontal, pentru lămpile de staționare încorporate reciproc cu lămpile de stop (a se vedea punctul 3.1.2);
   și în plus,

               3.2.4.1.

               pe suprafața totală a câmpurilor definite în anexa II, intensitatea luminii emise trebuie să fie cel puțin egală cu 0,05 cd;

               3.2.4.2.

               cerințele de la punctul 2.2 din anexa V cu privire la variațiile locale de intensitate trebuie să fie respectate.

         3.3.   Pentru măsurarea intensității, becul(urile) rămâne (rămân) aprins(e) în permanență. Când este vorba de dispozitive care emit lumină galben auto sau roșie, măsurările sunt efectuate cu lumină colorată.
   3.4.   Anexa V, la care se referă punctul 3.2.1, precizează metodele de măsurare ce trebuie aplicate.
   4.   MODALITĂȚI DE TESTARE
   Toate măsurătorile trebuie să fie efectuate cu becuri-etalon incolore aparținând tipurilor de becuri prevăzute pentru lampa de staționare și reglate pentru a emite fluxul luminos normal prescris pentru aceste tipuri de becuri.
   5.   CULOAREA LUMINII EMISE
   Culoarea luminii emise, măsurată utilizând o sursă luminoasă care are o temperatură de culoare de 2 854 K, corespunzătoare iluminantului A al Comisiei Internaționale pentru Iluminat (CIE), trebuie să se situeze în interiorul limitelor de coordonate prevăzute pentru culoarea respectivă la anexa VI.
   6.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
   Orice lampă de staționare purtând o marcă de omologare CEE trebuie să fie conformă cu tipul omologat și să îndeplinească condițiile fotometrice indicate la punctele 3 și 5. Cu toate acestea, pentru o lampă de staționare oarecare prelevată din producția de serie, cerințele privind minimul de intensitate a luminii emise (măsurată cu becul-etalon menționat la punctul 4) se pot limita, pentru fiecare direcție, la 80 % din valoarea minimă prescrisă la punctele 3.1 și 3.2.
   7.   OBSERVAȚIE PRIVIND CULOAREA
   Omologarea CEE de tip se acordă dacă culoarea luminii emise de lămpile de staționare corespunde cerințelor menționate la punctul 3.13 din anexa I la Directiva 76/756/CEE.
   ANEXA II
   UNGHIURILE MINIME ADMISE PENTRU REPARTIȚIA LUMINOASĂ SPAȚIALĂ (1)

   În toate cazurile, unghiurile minime verticale de repartiție luminoasă spațială sunt de 15° deasupra și 15° sub orizontală.
   Unghiuri minime orizontale de repartiție luminoasă spațială

      (1)  Unghiurile din această schemă corespund dispozitivelor destinate a fi montate pe partea dreaptă a vehiculului. Săgețile sunt orientate către partea anterioară a vehiculului.
   ANEXA III
   MODEL DE CERTIFICAT DE OMOLOGARE CEE
   [Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

   ANEXA IV
   CONDIȚII DE OMOLOGARE CEE ȘI MARCAJ
   1.   CEREREA DE OMOLOGARE CEE
   1.1.   Cererea de omologare CEE se prezintă de către deținătorul mărcii de fabricație sau a mărcii comerciale, sau de reprezentantul acestuia.
   Pentru fiecare tip de lampă de staționare, cererea este însoțită de:

               1.2.1.

               o descriere tehnică succintă, care precizează în special tipul(urile) de bec(uri) prevăzut(e), care trebuie să se conformeze specificațiilor Comisiei Internaționale pentru Iluminat (CIE);

               1.2.2.

               desene, în trei exemplare, suficient de detaliate pentru a permite identificarea tipului de lampă de staționare și care să indice condițiile geometrice de montaj pe vehicul, precum și axa de observație care trebuie adoptată în cadrul testărilor în calitate de axă de referință (unghiul orizontal H = 0°, unghiul vertical V = 0°) și punctul care trebuie considerat ca centru de referință în cadrul acestor testări;

               1.2.3.

               două eșantioane; în cazul în care lămpile de staționare nu pot fi montate indiferent, atât pe partea stângă, cât și pe partea dreaptă a vehiculului, cele două eșantioane prezentate pot fi identice și pot să se potrivească doar pentru partea dreaptă sau doar pentru partea stângă a vehiculului.

         2.   INSCRIPȚIONĂRI
   Eșantioanele unui anumit tip de lampă de staționare prezentat pentru omologarea CEE trebuie:

               2.1.1.

               să poarte marca de fabricație sau comercială a solicitantului; această marcă trebuie să fie foarte vizibilă și de neșters;

               2.1.2.

               să poarte indicația foarte vizibilă și de neșters a tipului sau a tipurilor de bec(uri) prevăzut(e);

               2.1.3.

               să prezinte un amplasament suficient de mare pentru marca de omologare CEE, inclusiv pentru simbolurile adiționale prevăzute la punctul 4; acest amplasament este indicat pe desenele menționate la punctul 1.2.2.

         3.   OMOLOGAREA CEE
   3.1.   Când cele două eșantioane, prezentate în conformitate cu punctul 1, se conformează dispozițiilor din anexele I, II, IV, V și VI, se acordă omologarea CEE și se atribuie un număr de omologare.
   3.2   Acest număr nu mai poate fi atribuit altui tip de lampă de staționare.
   3.3.   Când omologarea este cerută pentru un tip de dispozitiv de iluminare și de semnalizare luminoasă care conține o lampă de staționare și alte lămpi, poate fi atribuită o marcă de omologare CEE unică, cu condiția ca lampa de staționare să corespundă cerințelor din prezenta directivă și ca fiecare din celelalte lămpi care fac parte din tipul de dispozitiv de iluminare și de semnalizare luminoasă pentru care este cerută omologarea CEE să corespundă directivei specifice care îi este aplicabilă.
   4.   MARCAJUL
   4.1.   Orice lampă de staționare conformă cu tipul omologat în aplicarea prezentei directive trebuie să poarte o marcă de omologare CEE.
   4.2.   Această marcă este compusă din: un dreptunghi în interiorul căruia este plasată litera „e” urmată de numărul sau grupul de litere corespunzător statului membru care atribuie omologarea:

               1

               pentru Republica Federală Germania

               2

               pentru Franța

               3

               pentru Italia

               4

               pentru Țările de Jos

               6

               pentru Belgia

               11

               pentru Regatul Unit

               13

               pentru Luxemburg

               18

               pentru Danemarca

               IRL

               pentru Irlanda

         și dintr-un număr de omologare CEE care corespunde numărului certificatului de omologare CEE stabilit pentru tipul de lampă de staționare.
   4.3.   Marca de omologare CEE este completată de simbolul adițional „P”.
   4.4.   Numărul de omologare CEE trebuie să fie plasat în apropierea dreptunghiului circumscris literei „e”, într-o poziție oarecare față de acesta.
   4.5.   Marca de omologare CEE și simbolurile adiționale se aplică pe geam sau pe unul dintre geamurile lămpii, în așa fel încât să fie foarte vizibile și să nu poată fi șterse, chiar atunci când lămpile de staționare sunt montate pe vehicul.
   4.6.   Un exemplu de marcă de omologare CEE completată cu simbolurile adiționale este prezentat în apendice.
   4.7.   În cazul în care se atribuie un număr unic de omologare CEE, prevăzut la punctul 3.3 pentru un tip de dispozitiv de iluminare și semnalizare luminoasă care conține o lampă de staționare precum și alte lămpi, poate fi aplicată o singură marcă de omologare CEE care cuprinde:

               —

               un dreptunghi în interiorul căruia este plasată litera e urmată de numărul sau de grupul de litere distinctiv al statului membru care acordă omologarea;

               —

               un număr de omologare CEE,

               —

               simbolurile adiționale prevăzute în diferitele directive în temeiul cărora se acordă omologarea CEE de tip.

         4.8.   Dimensiunile diferitelor elemente ale acestei mărci nu trebuie să fie inferioare celor mai mari dintre dimensiunile minime prescrise pentru marcajele individuale de directivele în temeiul cărora se acordă omologarea CEE de tip.
   ANEXA V
   MĂSURĂTORI FOTOMETRICE
   1.   METODE DE MĂSURARE
   1.1.   În cadrul măsurătorilor fotometrice, un marcaj corespunzător trebuie să împiedice reflecțiile parazite.
   În caz de contestare a rezultatelor măsurătorilor, acestea trebuie efectuate după cum urmează:

               1.2.1.

               distanța de măsurare trebuie să fie astfel încât să fie aplicabilă legea inversului pătratului distanței;

               1.2.2.

               aparatura de măsurare trebuie să fie astfel încât deschiderea unghiulară a receptorului văzut din centrul de referință al lămpii să fie cuprinsă între 10′ și 1°;

               1.2.3.

               cerința în privința intensității pentru o direcție de observare determinată este considerată ca fiind îndeplinită dacă această intensitate este obținută într-o direcție care nu diferă cu mai mult de 15′ de direcția de observare.

         2.   SCHEMĂ DE REPARTIȚIE LUMINOASĂ SPAȚIALĂ NORMALIZATĂ

   2.1.   Direcția H = 0° și V = 0° corespunde axei de referință (pe vehicul aceasta trebuie să fie orizontală, paralelă cu planul longitudinal median al acestuia și orientată în sensul de vizibilitate impus). Ea trece prin centrul de referință. Valorile indicate în schemă dau, pentru diverse direcții de măsurare, intensitățile minime în % din valoarea minimă cerută pentru fiecare lampă pe axă (pe direcția H = 0° și V = 0°).
   Când, la examinarea vizuală, o lampă pare să prezinte variații locale importante de intensitate, se verifică ca nici o intensitate măsurată între două dintre direcțiile de măsurare precizate la punctul 2.1 să nu fie,

               2.2.1.

               pentru o specificație minimă, sub 50 % din intensitatea minimă cea mai slabă dintre cele două prescrise pentru aceste direcții de măsurare,

               2.2.2.

               pentru o specificație maximă, superioară intensității maxime celei mai slabe dintre cele două prescrise pentru aceste două direcții de măsurare, mărită cu o fracție a diferenței dintre intensitățile prescrise pentru aceste direcții de măsurare, această fracție fiind o funcție liniară a diferenței.

         ANEXA VI
   CULORILE LUMINII EMISE
   COORDONATE TRICROMATICE

               ROȘU:

               Limita spre galben:

               y ≤ 0,335

               Limita spre purpuriu:

               z ≤ 0,008

               ALB:

               Limita spre albastru:

               x ≥ 0,310

               Limita spre galben:

               x ≤ 0,500

               Limita spre verde:

               y ≤ 0,150 + 0,640 x

               Limita spre verde:

               y ≤ 0,440

               Limita spre purpuriu:

               y ≥ 0,050 + 0,750 x

               Limita spre roșu:

               y ≥ 0,382

               GALBEN AUTO:

               Limita spre galben:

               y ≤ 0,429

               Limita spre roșu:

               y ≥ 0,398

               Limita spre alb:

               z ≤ 0,007

         Verificarea caracteristicilor colorimetrice trebuie efectuată utilizând o sursă luminoasă cu o temperatură de culoare de 2 854 K corespunzătoare iluminantului de tip A al Comisiei Internaționale pentru Iluminat (CIE).


title: Directiva 2010/69/UE a Comisiei din 22 octombrie 2010 de modificare a anexelor la Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 279/22

         DIRECTIVA 2010/69/UE A COMISIEI
   din 22 octombrie 2010
   de modificare a anexelor la Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (1), în special articolul 31,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (2), în special articolul 53,
   după consultarea Comitetului științific pentru alimentație și a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii (3), stabilește o listă de aditivi alimentari care pot fi utilizați în Uniunea Europeană, precum și condițiile pentru utilizarea acestora.

               (2)

               De la data adoptării Directivei 95/2/CE au survenit evoluții tehnice în domeniul aditivilor alimentari. Pentru a ține seama de aceste evoluții, această directivă ar trebui adaptată.

               (3)

               În conformitate cu articolul 31 din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008, până la stabilirea listelor Uniunii referitoare la aditivii alimentari, astfel cum se prevede la articolul 30 din regulamentul respectiv, anexele la Directiva 95/2/CE sunt modificate, dacă este necesar, prin măsuri adoptate de Comisie.

               (4)

               Următorii stabilizatori sunt autorizați în prezent în temeiul Directivei 95/2/CE pentru diverse utilizări: agar (E 406), caragenan (E 407), gumă din semințe de carruba (E 410), guma de guar (E 412), gumă de xantan (E 415), pectine (E 440), celuloză (E 460), carboximetilceluloză (E 466), amidon oxidat (E 1404), fosfat de amidon (E 1410), fosfat de diamidon (E 1412), fosfat de diamidon fosfatat (E 1413), fosfat de diamidon acetilat (E 1414), amidon acetilat (E 1420), adipat de diamidon acetilat (E 1422), amidon hidroxipropilat (E 1440), fosfat de diamidon hidroxipropilat (E 1442), octenil succinat de amidon sodic (E 1450), amidon oxidat acetilat (E 1451) și mono- și digliceride ale acizilor grași (E 471). Comitetul științific pentru alimentație (denumit în continuare „CSA”) a fixat pentru acești aditivi alimentari o doză zilnică acceptabilă (denumită în continuare „DZA”) „nespecificată”; prin urmare, acești aditivi alimentari nu prezintă niciun risc pentru sănătatea consumatorilor. Este necesară, din punct de vedere tehnologic, extinderea utilizărilor acestor aditivi la produsele nearomatizate pe bază de smântână fermentată cu fermenți vii și la produsele de substituție cu un conținut de grăsime mai mic de 20 % pentru a garanta stabilitatea și integritatea emulsiei. Această utilizare ar fi în beneficiul consumatorului deoarece i-ar oferi posibilitatea de a alege produse pe bază de smântână fermentată cu conținut de grăsime redus, având proprietăți similare cu cele ale produsului obișnuit. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări suplimentare.

               (5)

               În 1990, CSA a evaluat sărurile de lactat de sodiu și potasiu (E 325 și E 326), de acetat de potasiu (E 261), de acetat de sodiu (E 262i) și de diacetat de sodiu (E 262ii) și a ajuns la concluzia că toate acestea sunt prezente în mod natural sub formă de compuși în alimentație și că este probabil ca estimările dozelor acestora să fie nesemnificative prin comparație cu dozele din surse naturale. Prin urmare, toate au fost incluse într-un „grup cu DZA nespecificată”. În consecință, utilizarea acestor aditivi alimentari este în general autorizată în toate produsele alimentare, cu excepția celor menționate la articolul 2 alineatul (3) din Directiva 95/2/CE. Există o propunere de a extinde utilizarea acestor aditivi alimentari la preparatele preambalate din carne proaspătă tocată pentru a combate dezvoltarea de organisme patogene microbiene, de exemplu Listeria, E. coli O157. Pe baza acestei justificări tehnologice și ținând cont de faptul că această utilizare nu prezintă nicio problemă legată de siguranță, este necesară autorizarea utilizării suplimentare a acestor aditivi alimentari pentru preparatele preambalate din carne proaspătă tocată.

               (6)

               Sorbații (E 200, E 202, E 203) și benzoații (E 210, E 211, E 212, E 213) sunt autorizați în prezent ca aditivi alimentari prin Directiva 95/2/CE. Este propusă o utilizare suplimentară a acestor aditivi alimentari ca și conservanți pentru produsele de pește analoage pe bază de alge (produse analoage de caviar alcătuite din alge) ca și garnitură pentru diverse alimente, în scopul de a împiedica dezvoltarea de mucegaiuri și drojdii și formarea de micotoxine. O DZA de 0-25 mg/kg de greutate corporală și, respectiv, 0-5 mg/kg/ de greutate corporală a fost fixată pentru aceste săruri. Pe baza celui mai pesimist scenariu, în care ar fi utilizate concentrațiile maxime, estimările referitoare la doze sunt foarte mici prin comparație cu DZA. Expunerea consumatorului în urma acestei utilizări nu prezintă probleme legate de siguranță. Prin urmare, se cuvine să se autorizeze utilizarea suplimentară a sorbaților și benzoaților pentru produsele de pește analoage pe bază de alge, ținând cont de justificarea tehnologică și de faptul că acest nou produs reprezintă o piață de nișă.

               (7)

               Utilizarea sorbaților (E 200, E 202, E 203) și a benzoaților (E 210, E 211, E 212, E 213) este necesară pentru berile în butoi la care s-au adăugat mai mult de 0,5 % zaharuri fermentabile și/sau sucuri sau concentrate din fructe și care sunt servite direct din butoi. Aceste beri în butoi pot rămâne în contact cu robinetul butoiului pentru mai mult timp. Deoarece legătura dintre butoi și robinet nu se poate realiza în condiții sterile, este posibilă contaminarea microbiologică a butoiului. Aceasta este o problemă pentru berile care mai conțin zaharuri fermentabile deoarece acest lucru poate conduce la dezvoltarea microorganismelor periculoase. Prin urmare, agenții antimicrobieni sunt necesari în berile la butoi la care s-au adăugat zaharuri fermentabile și/sau sucuri sau concentrate din fructe. Din punctul de vedere al dozelor, consumul din butoi al acestor beri pe bază de fructe rămâne marginal, iar estimările referitoare la doze pentru sorbați și benzoați, pe baza „celei mai pesimiste abordări”, ar trebui să fie inferioare DZA lor respective. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării suplimentare a sorbaților și a benzoaților pentru berile în butoi care conțin peste 0,5 % zahăr fermentabil adăugat și/sau sucuri sau concentrate din fructe adăugate.

               (8)

               Pentru a împiedica dezvoltarea de mucegaiuri pe citrice, este autorizată tratarea acestora, după recoltare, cu pesticide precum imazalil și tiabendazol. Sorbații (E 200, E 202, E 203) ar putea fi utilizați pentru a înlocui parțial sau total aceste pesticide pentru tratarea citricelor. Sorbații pot fi aplicați pe suprafața citricelor proaspete nedecojite prin intermediul tipurilor de ceară autorizate: ceara de albine, ceara de candelila, ceara carnauba și șelac (E 901, E 902, E 903 și, respectiv, E 904). Expunerea consumatorului la acești aditivi datorită acestei utilizări nu cauzează probleme legate de siguranță. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării sale suplimentare.

               (9)

               Consumatorii pot să opteze pentru completarea dozelor de anumiți nutrienți cu suplimente alimentare. În acest scop, vitamina A și combinațiile de vitamine A și D pot fi adăugate la suplimentele alimentare, astfel cum definește Directiva 2002/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4). Din motive de manipulare în condiții de siguranță, vitamina A și combinațiile de vitamine A și D trebuie să fie formulate sub formă de preparate care necesită umiditate și temperatură ridicate, în prezența amidonurilor și a zaharurilor. O astfel de prelucrare poate favoriza dezvoltarea de microorganisme. În scopul de a împiedica dezvoltarea acestor microorganisme, ar trebui autorizată adăugarea de sorbați (E 200, E 202, E 203) și benzoați (E 210, E 211, E 212 și E 213) în vitamina A și în combinațiile de vitamine A și D atunci când sunt utilizate în suplimentele alimentare în forma uscată.

               (10)

               Dioxidul de sulf și sulfiții (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228) sunt aditivi alimentari autorizați în temeiul Directivei 95/2/CE care acționează în principal ca agenți antimicrobieni și pentru a controla deteriorarea chimică. În prezent, transportul fructelor proaspete, în special cel maritim a devenit foarte important. Un astfel de transport poate dura mai multe săptămâni. Utilizarea dioxidului de sulf și a sulfiților va proteja afinele proaspete împotriva dezvoltării de ciuperci. Ar trebui autorizată utilizarea suplimentară a dioxidului de sulf și a sulfiților în scopul de a contribui la protejarea afinelor proaspete împotriva dezvoltării de ciuperci, ținând cont de faptul că este probabil ca acest lucru să reprezinte o piață de nișă. De asemenea, luând în considerare motivele tehnologice justificate pentru includerea acestor noi autorizări, necesitatea de a facilita comerțul mondial și impactul său neglijabil în ceea ce privește dozele de sulf și sulfiți, este necesară, prin urmare, autorizarea utilizării suplimentare a dioxidului de sulf pentru afine la nivelul de concentrație indicat în anexa la prezenta directivă.

               (11)

               Pentru producerea de batoane de scorțișoară (numai Cinnamomum ceylanicum), cunoscute și sub numele de „țevi”, se utilizează cojile proaspete ale scoarței interioare a copacului de scorțișoară. În țara producătoare, scoarța este expusă la contaminare microbiană și la atacuri ale insectelor, în special în condiții climatice tropicale și umede. Fumigația cu dioxid de sulf este un tratament corespunzător împotriva unei astfel de contaminări microbiene și a atacurilor insectelor. În 1994, CSA a stabilit o DZA de 0-0,7 mg/kg de greutate corporală și a considerat că utilizarea dioxidului de sulf și a altor agenți de sulfitare ar trebui restrânsă în scopul de a limita apariția de reacții astmatice grave. Deși utilizarea dioxidului de sulf și a sulfiților ar trebui limitată, această utilizare specifică reprezintă o contribuție neglijabilă în relație cu dozele de dioxid de sulf și sulfiți. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării suplimentare a dioxidului de sulf și a sulfiților (E 220, E 221, E 222, E 223, E 224, E 226, E 227, E 228), numai pentru acest tip special de scorțișoară.

               (12)

               Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „EFSA”) a evaluat informațiile privind siguranța utilizării nizinei pentru o categorie alimentară suplimentară de ouă lichide, precum și cele privind siguranța nizinei obținute prin utilizarea unui proces de producție modificat. În avizul său din 26 ianuarie 2006 (5), EFSA a confirmat DZA fixată anterior între 0-0,13 mg/kg pentru nizina obținută prin utilizarea unui nou proces de fabricare și de extracție bazat pe fermentarea unui mediu pe bază de zahăr în locul mediului pe bază de lapte utilizat în mod obișnuit. În acest aviz, EFSA a confirmat, de asemenea, că utilizarea nizinei în alimente nu ar trebui să ducă la dezvoltarea unei rezistențe la antibiotice. În conformitate cu EFSA, nu există rapoarte care să indice că mutanții bacterieni rezistenți la nizină prezintă o rezistență încrucișată la antibioticele terapeutice. EFSA a considerat că acest lucru se datorează probabil diferențelor dintre antibioticele terapeutice și nizina în ceea ce privește modul de acțiune antimicrobian. În plus, în avizul său publicat la 20 octombrie 2006 (6), EFSA a confirmat că utilizarea suplimentară a nizinei pentru ouăle lichide pasteurizate în condițiile de utilizare prevăzute (limita maximă de 6,25 mg/l) nu prezintă probleme legate de siguranță și este justificată dintr-un punct de vedere tehnologic pentru a prelungi durata de conservare a produsului și a împiedica astfel dezvoltarea de specii care generează spori care provoacă intoxicații alimentare, precum Bacillus cereus, care pot supraviețui în urma tratamentului de pasteurizare. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări suplimentare a nizinei pentru ouăle lichide pasteurizate.

               (13)

               Dicarbonatul de dimetil (DMDC, E 242) este un aditiv alimentar autorizat în temeiul Directivei 95/2/CE, care acționează ca și conservant în băuturile aromatizate fără alcool, în vinul fără alcool și în concentratul lichid de ceai. Autorizarea acestui aditiv a fost decisă pe baza unui aviz pozitiv emis de către CSA în 1990 și confirmată în 1996. CSA nu a putut stabili o DZA, deoarece DMDC se descompune rapid în dioxid de carbon și metanol. În 2001, CSA a fost invitat să ancheteze siguranța utilizării DMDC în vin. În acel moment, CSA a considerat că formarea de metanol și de alți produși de reacție, cum ar fi metilcarbamatul care rezultă din utilizarea DMDC pentru tratarea băuturilor alcoolice și a vinului este similară cu cea formată în băuturile nealcoolice și chiar un consum ridicat de vin nu ar prezenta niciun risc legat de metanol și metilcarbamat. Utilizarea DMDC a fost solicitată în scopul de a evita deteriorarea care rezultă în urma fermentării în sticle nedeschise, nesterile și umplute cu cidru de mere, cidru de pere și vinuri din fructe, vin cu conținut redus de alcool, băuturi pe bază de vin și toate celelalte produse reglementate prin Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului (7). Nu se consideră că aceste utilizări suplimentare prezintă probleme legate de siguranță pentru consumator. Mai mult, utilizarea DMDC ar putea contribui la reducerea expunerii la dioxid de sulf. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizărilor suplimentare ale DMDC pentru cidrul de mere, cidrul de pere și vinurile din fructe, vinul cu conținut redus de alcool, băuturile pe bază de vin și alte produse reglementate prin Regulamentul (CEE) nr. 1601/91.

               (14)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța utilizării extractelor de rozmarin atunci când sunt utilizate ca antioxidanți pentru produsele alimentare. Extractele de rozmarin sunt derivate din Rosmarinus officinalis L. și conțin mai mulți compuși care exercită funcții antioxidante (în principal acizi fenolici, flavonoizi, diterpenoizi și triterpeni). Deși datele toxicologice privind extractele de rozmarin erau insuficiente pentru ca EFSA să stabilească o DZA numerică, aceasta a considerat în avizul său din 7 martie 2008 (8) că marja de siguranță este destul de ridicată pentru a ajunge la concluzia că expunerea prin intermediul alimentelor care rezultă din utilizările propuse și nivelurile de utilizare nu prezintă probleme legate de siguranță. Prin urmare, extractele de rozmarin pot fi autorizate atunci când există o justificare tehnologică pentru utilizarea lor. Ar trebui autorizate utilizările propuse pentru extractele de rozmarin ca și antioxidanți și ar trebui să li se atribuie numărul E 392.

               (15)

               Zerul este un produs secundar al fabricării brânzei. Unele băuturi care conțin proteine de zer au fost elaborate pentru a furniza o dietă suficient de bogată în proteine. Pentru a menține proteinele în suspensie în timpul tratamentului termic al acestor băuturi, fosfații trebuie să fie la niveluri mai ridicate decât cele pentru băuturile aromatizate fără alcool normale. Fosfații ar trebui autorizați pentru băuturile care conțin proteine de zer destinate sportivilor.

               (16)

               Ceara de albine (E 901) este autorizată în prezent pentru a fi utilizată ca agent de glazurare pentru produsele mici și fine de panificație învelite în ciocolată. Această autorizare nu se referă la napolitanele pentru înghețată care nu sunt învelite în ciocolată. În plus față de faptul că ceara de albine poate fi considerată ca o alternativă la ciocolată pentru napolitanele pentru înghețată preambalate, acoperirea napolitanelor cu ceară de albine ar împiedica pătrunderea apei în napolitane, ar garanta faptul că acestea sunt crocante și ar prelungi durata de conservare a produsului, fiind, prin urmare, considerată justificată din punct de vedere tehnologic. Prin urmare, ceara de albine ar trebui autorizată ca agent de glazurare pentru a înlocui total sau parțial stratul de ciocolată din napolitanele pentru înghețată preambalate.

               (17)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța utilizării cerii de albine luând în considerare utilizarea sa suplimentară ca suport de arome în băuturile aromatizate fără alcool. Deși datele disponibile referitoare la ceara de albine în sine erau insuficiente pentru a stabili o DZA, EFSA a ajuns la concluzia că, datorită profilului toxicologic scăzut al cerii de albine, utilizările alimentare existente și noua utilizare propusă pentru ceara de albine nu prezintă probleme legate de siguranță. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări suplimentare a cerii de albine ca suport de arome în băuturile aromatizate fără alcool.

               (18)

               Citratul de trietil (E 1505) este autorizat în prezent în UE prin Directiva 95/2/CE ca suport de arome și în albușul de ou deshidratat. DZA sa a fost fixată de către CSA în 1990 între 0-20 mg/kg. A fost propusă o extindere a utilizării citratului de trietil ca agent de glazurare a tabletelor de suplimente alimentare. Citratul de trietil ar duce la creșterea rezistenței stratului de glazurare, la protejarea tabletei de mediul exterior și, de asemenea, la creșterea duratei de eliberare a produsului. În conformitate cu cel mai pesimist scenariu, această sursă suplimentară de doză de citrat de trietil este neglijabilă (0,25 % din DZA) prin comparație cu DZA totală. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării suplimentare a citratului de trietil la nivelul UE ca agent de glazurare a tabletelor de suplimente alimentare.

               (19)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța alcoolului polivinilic (PVA) ca agent de aplicare a unei pelicule pentru suplimentele alimentare și și-a exprimat avizul la 5 decembrie 2005 (9). EFSA a constatat că utilizarea PVA pentru acoperirea suplimentelor alimentare sub formă de capsule și tablete nu prezintă probleme legate de siguranță. EFSA a considerat că expunerea umană potențială la PVA în condițiile de utilizare prevăzute ar trebui să fie redusă. Se raportează că PVA este absorbit în cantitate minimă în urma administrării orale. Limita maximă de utilizare a fost fixată la 18 g/kg pe baza celui mai pesimist scenariu, pornind de la care EFSA și-a realizat evaluarea riscului. Datorită calităților bune de aderență și a solidității peliculei alcoolului polivinilic, se așteaptă ca acest nou aditiv alimentar să joace un rol tehnologic ca agent de aplicare a unei pelicule pentru suplimentele alimentare, în special în cazurile în care sunt necesare un strat împotriva umidității și proprietăți de protecție împotriva umidității. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei utilizări la nivelul UE. Acestui nou aditiv alimentar ar trebui să i se atribuie numărul E 1203.

               (20)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța utilizării a șase grade de polietilenglicoli (PEG 400, PEG 3000, PEG 3350, PEG 4000, PEG 6000, PEG 8000) ca agenți de aplicare a unei pelicule destinați a fi utilizați în produsele de suplimente alimentare și și-a exprimat avizul la 28 noiembrie 2006 (10). EFSA a constatat că utilizarea acestor grade de polietilenglicol ca agent de glazurare în formulările cu aplicare a unei pelicule pentru tabletele și capsulele de suplimente alimentare în condițiile de utilizare prevăzute nu prezintă probleme legate de siguranță. În evaluarea sa a riscului, EFSA a luat în considerare, de asemenea, sursa de expunere suplimentară la acești polietilenglicoli provenind din utilizarea produselor farmaceutice și a considerat că numai o doză suplimentară limitată poate rezulta din utilizarea deja aprobată a PEG 6000 ca suport pentru îndulcitori, precum și din utilizarea PEG în materialele care sunt în contact cu alimentele. Prin urmare, este necesară autorizarea acestei noi utilizări la nivelul UE. În plus, datorită consumului limitat de PEG 6000 ca suport pentru îndulcitori și a profilului său toxicologic similar cu celelalte grade de PEG [celor șase PEG le-a fost atribuită o doză zilnică tolerabilă (DZT) de grup], este necesară, de asemenea, autorizarea utilizării polietilenglicolilor evaluați de EFSA ca alternative pentru PEG 6000 utilizat ca suport pentru îndulcitori. Tuturor acestor polietilenglicoli ar trebui să i se atribuie numărul E 1521.

               (21)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța utilizării gumei cassia ca nou aditiv alimentar acționând ca agent gelatinizant și de îngroșare și și-a exprimat avizul la 26 septembrie 2006 (11). EFSA a constatat că utilizarea gumei cassia astfel cum se indică în condițiile specificate nu prezintă nicio problemă legată de siguranță. Deși EFSA a considerat că datele toxicologice disponibile privind guma cassia sunt insuficiente pentru a defini o DZA, nu a considerat că datele existente constituie o sursă de preocupare. EFSA a subliniat în special absorbția specifică scăzută a gumei cassia și faptul că, dacă ar fi hidrolizată, aceasta s-ar descompune în compuși care vor intra în căile metabolice normale. Există o justificare tehnologică pentru utilizarea gumei cassia prin efectele sale gelatinizante sinergetice atunci când este adăugată la alte gume alimentare obișnuite. Prin urmare, este necesară autorizarea acestor utilizări la nivelul UE și atribuirea numărului E 427 pentru guma cassia.

               (22)

               EFSA a evaluat siguranța produsului neotame ca potențiator de aromă și și-a exprimat avizul la 27 septembrie 2007 (12). EFSA a concluzionat că produsul „neotame” nu prezintă riscuri în privința utilizărilor propuse ca potențiator de aromă și a stabilit o DZA între 0-2 mg/kg de greutate corporală pe zi. Prin urmare, este necesar să se autorizeze utilizarea produsului „neotame” ca potențiator de aromă.

               (23)

               EFSA a evaluat informațiile privind siguranța utilizării L-cisteinei (E 920) în anumite produse alimentare destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică. În avizul său din 26 septembrie 2006 (13), EFSA a concluzionat că utilizarea propusă pentru această substanță pentru alimentele pe bază de cereale prelucrate și pentru alimentele (în special biscuiții pentru sugari) pentru sugari și copiii de vârstă mică nu prezintă probleme legate de siguranță. Biscuiții pentru sugari și copiii de vârstă mică trebuie să aibă o compoziție adecvată, inclusiv un conținut controlat de zahăr și grăsime. Cu toate acestea, biscuiții cu un conținut scăzut de grăsime sunt mai fragili, prezentând astfel un risc de înecare și de sufocare datorat faptului că se sparg în gura copilului. Funcția L-cisteinei este de a contribui la ameliorarea aluatului pentru a controla textura produsului final. Prin urmare, este necesară autorizarea utilizării L-cisteinei în biscuiții pentru sugari și copiii de vârstă mică la nivelul UE.

               (24)

               EFSA a evaluat siguranța utilizării unui preparat enzimatic pe bază de trombină cu fibrinogen de origine bovină și/sau porcină ca aditiv alimentar pentru reconstituirea de alimente și a concluzionat în avizul său din 26 aprilie 2005 că această utilizare a preparatului enzimatic, atunci când este produs astfel cum se precizează în aviz nu prezintă probleme legate de siguranță (14). Cu toate acestea, Parlamentul European, în rezoluția sa din 19 mai 2010 referitoare la proiectul de directivă a Comisiei de modificare a anexelor la Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii, a considerat că includerea în anexa IV la Directiva 95/2/CE a acestui preparat enzimatic ca aditiv alimentar pentru reconstituirea de alimente nu era compatibilă cu scopul și conținutul Regulamentului (CE) nr. 1333/2008, deoarece nu îndeplinește criteriile generale de la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008, în special cele de la alineatul (1) litera (c) din articolul 6.

               (25)

               Decizia 2004/374/CE a Comisiei (15) a suspendat introducerea pe piață și importul de minijeleuri care conțin aditivi alimentari de gelifiere derivați din alge și anumite gume (E 400, E 401, E 402, E 403, E 404, E 405, E 406, E 407, E 407a, E 410, E 412, E 413, E 414, E 415, E 417, E 418), datorită riscului de înecare pe care îl prezintă aceste produse. Directiva 95/2/CE a fost modificată în consecință prin Directiva 2006/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului (16). Prin urmare, Decizia 2004/374/CE a Comisiei ar trebui abrogată deoarece dispozițiile sale au fost incluse în Directiva 95/2/CE.

               (26)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele II-VI la Directiva 95/2/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 31 martie 2011 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolului 1 din prezenta directivă. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Ele aplică aceste acte de la 1 aprilie 2011 cel târziu.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Decizia 2004/374/CE a Comisiei se abrogă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 octombrie 2010.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 354, 31.12.2008, p. 16.

      (2)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1.

      (3)  JO L 61, 18.3.1995, p. 1.

      (4)  JO L 183, 12.7.2002, p. 51.

      (5)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea nizinei (E 234) ca aditiv alimentar, The EFSA Journal (2006) 314, p. 1.

      (6)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele în ceea ce privește siguranța utilizării nizinei ca aditiv alimentar pentru o categorie suplimentară de ouă lichide și în ceea ce privește siguranța nizinei obținute prin utilizarea unui proces de producție modificat ca aditiv alimentar, The EFSA Journal (2006) 314b, p. 1.

      (7)  JO L 149, 14.6.1991, p. 1.

      (8)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea extractelor de rozmarin ca aditivi alimentari, The EFSA Journal (2008) 721, p. 1.

      (9)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea alcoolului polivinilic ca agent de acoperire pentru suplimentele alimentare, The EFSA Journal (2005) 294, p. 1.

      (10)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea polietilenglicolului (PEG) ca agent de aplicare a unei pelicule destinat a fi utilizat în produsele de suplimente alimentare, The EFSA Journal (2006) 414, p. 1.

      (11)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește aplicarea la utilizarea gumei de scorțișoară cassia ca aditiv alimentar, The EFSA Journal (2006) 389, p. 1.

      (12)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele emis la cererea Comisiei cu privire la utilizarea substanței neotame ca îndulcitor și ca potențiator de aromă, The EFSA Journal (2007) 581, p. 1.

      (13)  Aviz științific al Comitetului pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea L-cisteinei în alimentele destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică, The EFSA Journal (2006) 390, p. 1.

      (14)  Aviz al Comitetului științific pentru aditivi alimentari, arome, adjuvanți tehnologici și materiale care vin în contact cu alimentele la cererea Comisiei în ceea ce privește utilizarea unui preparat enzimatic pe bază de trombină și fibrinogen de origine bovină și/sau porcină ca aditiv alimentar pentru reconstituirea de alimente, The EFSA Journal (2005) 214, p. 1.

      (15)  JO L 118, 23.4.2004, p. 70.

      (16)  JO L 204, 26.7.2006, p. 10.

      ANEXĂ
      Anexele II-VI la Directiva 95/2/CE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Anexa II se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              textul rubricii privind „preparatele preambalate din carne proaspătă tocată” se înlocuiește cu următorul text:

                                          „Preparate preambalate din carne proaspătă tocată

                                          E 261

                                          Acetat de potasiu

                                             quantum satis”

                                          E 262i

                                          Acetat de sodiu

                                          E 262ii

                                          Diacetat de sodiu

                                          E 300

                                          Acid ascorbic

                                          E 301

                                          Ascorbat de sodiu

                                          E 302

                                          Ascorbat de calciu

                                          E 325

                                          Lactat de sodiu

                                          E 326

                                          Lactat de potasiu

                                          E 330

                                          Acid citric

                                          E 331

                                          Citrați de sodiu

                                          E 332

                                          Citrați de potasiu

                                          E 333

                                          Citrați de calciu

                              (b)

                              la sfârșitul anexei, se adaugă următoarea rubrică:

                                          „Produse nearomatizate pe bază de smântână fermentate cu fermenți vii și produse de substituție cu un conținut de grăsime mai mic de 20 %

                                          E 406

                                          Agar

                                             quantum satis”

                                          E 407

                                          Caragenan

                                          E 410

                                          Gumă din semințe de carruba

                                          E 412

                                          Gumă de guar

                                          E 415

                                          Gumă de xantan

                                          E 440

                                          Pectine

                                          E 460

                                          Celuloză

                                          E 466

                                          Carboximetilceluloză

                                          E 471

                                          Mono- și digliceride ale acizilor grași

                                          E 1404

                                          Amidon oxidat

                                          E 1410

                                          Fosfat de amidon

                                          E 1412

                                          Fosfat de diamidon

                                          E 1413

                                          Fosfat de diamidon fosfatat

                                          E 1414

                                          Fosfat de diamidon acetilat

                                          E 1420

                                          Amidon acetilat

                                          E 1422

                                          Adipat de diamidon acetilat

                                          E 1440

                                          Amidon hidroxipropilat

                                          E 1442

                                          Fosfat de diamidon hidroxipropilat

                                          E 1450

                                          Octenil succinat de amidon sodic

                                          E 1451

                                          Amidon oxidat acetilat

                  2.

                  Anexa III se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la sfârșitul părții A, se adaugă următoarele rubrici:

                                          „Produse de pește analoage pe bază de alge

                                          1 000

                                          500

                                          Bere în butoi care conține peste 0,5 % zahăr fermentabil adăugat și/sau sucuri sau concentrate din fructe adăugate

                                          200

                                          200

                                          400

                                          Citrice proaspete nedecojite (numai tratament superficial)

                                          20

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, furnizate sub formă uscată, conținând preparate de vitamina A și de combinații de vitamina A și D

                                          1 000 în produsul gata de consum”

                              (b)

                              la sfârșitul părții B, se adaugă următoarele rubrici:

                                          „Afine (numai Vaccinium corymbosum)

                                          10

                                          Scorțișoară (numai Cinnamomum ceylanicum)

                                          150”

                              (c)

                              partea C se modifică după cum urmează:

                                          (i)

                                          textul rubricii referitoare la aditivul E 234 se înlocuiește cu următorul text:

                                                      „E 234

                                                      Nizină (1)

                                                      Budincă din griș și tapioca și produse similare

                                                      3 mg/kg

                                                      Brânză maturată și brânză topită

                                                      12,5 mg/kg

                                                         Clotted cream

                                                      10 mg/kg

                                                         Mascarpone

                                                      10 mg/kg

                                                      Ouă lichide pasteurizate (albuș, gălbenuș sau ou întreg)

                                                      6,25 mg/l

                                          (ii)

                                          textul rubricii referitoare la aditivul E 242 se înlocuiește cu următorul text:

                                                      „E 242

                                                      Dicarbonat de dimetil

                                                      Băuturi aromatizate nealcoolice
                                                      Vin fără alcool
                                                      Concentrat lichid de ceai

                                                      250 mg/l de cantitate de încorporare, reziduuri nedetectabile

                                                      Cidru de mere, cidru de pere și vinuri din fructe
                                                      Vin cu conținut redus de alcool
                                                      Băuturi pe bază de vin și produse care fac obiectul Regulamentului (CEE) nr. 1601/91

                                                      250 mg/l de cantitate de încorporare, reziduuri nedetectabile”

                              (d)

                              în partea D, se introduce următoarea rubrică după rubrica referitoare la aditivul E 316:

                                          „E 392

                                          Extracte de rozmarin

                                          Uleiuri (cu excepția uleiurilor virgine și a uleiurilor de măsline) și grăsimi vegetale în care conținutul de acizi grași polinesaturați este peste 15 % g/g din totalul acizilor grași, pentru o utilizare în produsele alimentare netratate termic

                                          30 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Uleiuri de pește și ulei de alge

                                          50 mg /kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Untură de porc, grăsimi de vită, pasăre, oaie și porc
                                          Grăsimi și uleiuri pentru fabricarea profesională a produselor alimentare tratate termic
                                          Ulei și grăsime pentru prăjire, cu excepția uleiului de măsline și a celui din turtă de măsline
                                          Gustări (pe bază de cereale, cartofi sau amidon)

                                          Sosuri

                                          100 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Produse fine de panificație

                                          200 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE

                                          400 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Cartofi deshidratați
                                          Produse din ouă
                                          Gumă de mestecat

                                          200 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Lapte praf pentru distribuitoare automate
                                          Mirodenii și condimente
                                          Nuci procesate

                                          200 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Supe și bulion deshidratate

                                          50 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Carne deshidratată

                                          150 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Produse pe bază de carne și pește, cu excepția cărnii deshidratate și a cârnaților uscați

                                          150 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)
                                          Exprimat raportat la grăsime

                                          Cârnați uscați

                                          100 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Arome

                                          1 000 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)

                                          Lapte pudră pentru fabricarea înghețatei

                                          30 mg/kg
                                          (exprimat ca sumă de carnosol și acid carnosic)”

                  3.

                  Anexa IV se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la rubrica privind aditivii E 338, E 339, E 340, E 341, E 343, E 450, E 451 și E 452, după rândul referitor la „băuturile pe bază de proteine vegetale”, se introduce următorul rând:

                                          „Băuturi care conțin proteine din zer destinate sportivilor

                                          4 g/kg”

                              (b)

                              înainte de rubrica privind aditivii E 432, E 433, E 434, E 435 și E 436, se introduce următoarea rubrică:

                                          „E 427

                                          Guma cassia

                                          Înghețate comestibile

                                          2 500 mg/kg

                                          Produse pe bază de lapte fermentat, cu excepția produselor nearomatizate pe bază de lapte fermentate cu fermenți vii

                                          Deserturi pe bază de produse lactate și produse similare

                                          Umpluturi, învelișuri și glazuri pentru produse fine de panificație și pentru deserturi

                                          Brânză topită

                                          Sosuri și sosuri pentru salate

                                          Supe și bulion deshidratate

                                          Produse din carne tratate termic

                                          1 500 mg/kg”

                              (c)

                              la rubrica referitoare la E 901, E 902 și E 904, în a treia coloană, sub utilizarea „Ca agent de glazurare numai pentru”, se adaugă următoarea rubrică:

                                                      „—

                                                      Vafe pentru înghețată preambalate (numai pentru E 901)

                                             quantum satis”

                              (d)

                              la rubrica referitoare la E 901, E 902 și E 904, în a treia coloană, sub utilizarea „Piersici și ananas (numai tratament superficial)”, se adaugă următoarea rubrică:

                                          „Arome în băuturile aromatizate nealcoolice (numai pentru E 901)

                                          0,2 g/kg în băuturile aromatizate”

                              (e)

                              după rubrica referitoare la aditivul E 959, se introduce următoarea rubrică:

                                          „E 961

                                          Neotame

                                          Băuturi aromatizate pe bază de apă, cu valoare energetică redusă sau fără adaos de zahăr

                                          2 mg/l ca potențiator de aromă

                                          Băuturi pe bază de lapte și produse derivate sau pe bază de sucuri de fructe, cu valoare energetică redusă sau fără adaos de zahăr

                                          2 mg/l ca potențiator de aromă

                                          „Snacks (gustări)”: gustări sărate și uscate, din amidon sau din nuci și alune glazurate, preambalate și având diferite arome

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Produse de cofetărie pe bază de amidon, cu valoare energetică redusă sau fără adaos de zahăr

                                          3 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Dropsuri pentru împrospătarea respirației, fără adaos de zahăr

                                          3 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Pastile pentru gât puternic aromatizate, fără adaos de zahăr

                                          3 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Gumă de mestecat cu adaos de zahăr

                                          3 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Gemuri, jeleuri și marmelade cu valoare energetică redusă

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Sosuri

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, furnizate sub formă lichidă

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, furnizate sub formă solidă

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE pe bază de vitamine și/sau elemente minerale, furnizate sub formă de sirop sau nemasticabile

                                          2 mg/kg ca potențiator de aromă”

                              (f)

                              după rubrica referitoare la aditivul E 1202, se introduce următoarea rubrică:

                                          „E 1203

                                          Alcool polivinilic

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, sub formă de capsule și tablete

                                          18 g/kg”

                              (g)

                              după rubrica referitoare la aditivul E 1202, textul rubricii referitoare numai la aditivul alimentar E 1505 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „E 1505

                                          Citrat de trietil

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, sub formă de capsule și tablete

                                          3,5 g/kg

                                          Albuș de ou deshidratat

                                             quantum satis”

                              (h)

                              după rubrica referitoare la aditivul E 1452, se introduce următoarea rubrică:

                                          „E 1521

                                          Polietilenglicol

                                          Suplimente alimentare definite conform Directivei 2002/46/CE, sub formă de capsule și tablete

                                          10 g/kg”

                  4.

                  În anexa V, textul rubricii referitoare la aditivul „Polietilenglicol 6000” se înlocuiește cu următorul text:

                              „E 1521

                              Polietilenglicol

                              Îndulcitori”

                  5.

                  În partea 3 din anexa VI, după rubrica referitoare la aditivul E 526, se adaugă următoarea rubrică:

                              „E 920

                              L-cisteină

                              Biscuiți pentru sugari și copii de vârstă mică

                              1 g/kg”

         (1)  Această substanță poate fi prezentă în anumite brânzeturi ca urmare a procesului de fermentare.”