title: Directiva 2002/64/CE a Comisiei din 15 iulie 2002 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului, privind înscrierea substanțelor active cinidon-etil, cihalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M și picolinafen

text:
               03/Volumul 43

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               100

         32002L0064

               L 189/27

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2002/64/CE A COMISIEI

   din 15 iulie 2002
   de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului, privind înscrierea substanțelor active cinidon-etil, cihalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M și picolinafen
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/48/CE a Comisiei (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, Regatul Unit a primit, la 28 aprilie 1997, o cerere din partea BASF pentru înscrierea substanței cinidon-etil ca substanță activă în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Decizia 98/398/CE a Comisiei (3) a confirmat că dosarul era „conform”, în sensul că se putea considera că îndeplinește în principiu condițiile privind datele și informațiile prevăzute de anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.

               (2)

               La 30 aprilie 1997, Italia a primit o cerere din partea Dow AgroSciences, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, privind substanța cihalofop butil. Decizia 98/242/CE a Comisiei (4) a confirmat că dosarul era „conform”.

               (3)

               La 20 octombrie 1996, Franța a primit o cerere din partea DuPont de Nemours, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, privind substanța famoxadon. Decizia 97/591/CE a Comisiei (5) a confirmat că dosarul era „conform”.

               (4)

               La 2 februarie 1998, Belgia a primit o cerere din partea Dow AgroSciences, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, privind substanța florasulam. Decizia 98/676/CE a Comisiei (6) a confirmat că dosarul era „conform”.

               (5)

               La 9 februarie 1996, Belgia a primit o cerere din partea Novartis Crop Protection AG – în prezent Syngenta – în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, privind substanța metalaxil-M. Decizia 97/591/CE a confirmat că dosarul era „conform”.

               (6)

               La 10 mai 1999, Germania a primit o cerere din partea BASF AG, în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, privind substanța picolinafen. Decizia 1999/555/CE a Comisiei (7) a confirmat că dosarul era „conform”.

               (7)

               Efectele acestor substanțe active asupra sănătății oamenilor și asupra mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/414/CEE pentru utilizările propuse de solicitanți. Statele membre raportoare desemnate au prezentat Comisiei proiecte ale rapoartelor de evaluare privind substanțele, la 2 noiembrie 1998 (cinidon-etil), 30 noiembrie 1998 (cihalofop butil), 5 august 1998 (famoxadon), 19 noiembrie 1999 (florasulam), 27 iulie 1999 (metalaxil-M) și respectiv 21 decembrie 2000 (picolinafen).

               (8)

               Proiectele rapoartelor de evaluare au fost analizate de statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală. Aceste analize au fost finalizate la 19 aprilie 2002 sub forma unor rapoarte de analiză pentru cinidon-etil, cihalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M și picolinafen, realizate de Comisie.

               (9)

               Analizele pentru cinidon-etil, metalaxil-M și picolinafen nu au indicat probleme deschise care să necesite consultarea Comitetului științific pentru plante.

               (10)

               În ceea ce privește substanța cihalofop butil, Comitetul științific pentru plante a fost invitat să-și formuleze observațiile privind posibilele efecte asupra organismelor acvatice și artropodelor care nu au fost vizate, precum și asupra expunerii operatorului. În avizul său (8), comitetul a remarcat că pulverizarea în aer a substanței active poate expune unui risc inacceptabil organismele acvatice care trăiesc în orezăriile inundabile și în canalele de drenaj adiacente dacă acestea nu sunt adânci. Pulverizarea deasupra orezăriilor inundabile și canalelor de drenaj ar putea crea un risc inacceptabil pentru organismele acvatice care trăiesc acolo. Comitetul a considerat că este improbabil ca această utilizare să dăuneze albinelor, dar a subliniat că rămâne îndoiala în ceea ce privește celelalte artropode care nu au fost vizate, îndoială care ar trebui eliminată printr-un test aprofundat. Această informație a fost prezentată și evaluată ulterior. Pe de altă parte, comitetul a estimat că expunerea operatorului la cihalofop butil a fost suficient analizată.

               (11)

               În ceea ce privește substanța famoxadon, comitetul a fost invitat să-și formuleze observațiile privind efectele asupra dafniilor și râmelor, în special raportate la produsele de degradare ale substanței active, precum și relevanța pentru oameni a efectului ocular observat în cadrul studiului asupra câinilor efectuat timp de douăsprezece luni și posibilele implicații în evaluarea riscurilor pentru operatori. În avizul său (9), comitetul a remarcat că riscul famoxadonei și al metaboliților săi pentru dafnii a făcut obiectul unei analize suficiente. De asemenea, a observat că este improbabil ca metaboliții IN-KZ007 și IN-JS940 să prezinte un risc acut pentru râme, dar a remarcat că nu este în măsură să evalueze riscurile cronice probabile ale substanței-mamă sau ale metaboliților pentru râme, în ipoteza în care se efectuează mai mult de șase aplicații pe sezon. În cele din urmă, comitetul a estimat că efectul ocular al famoxadonei la câini trebuie considerat relevant pentru oameni în așteptarea unei înțelegeri mai complete a mecanismului de acțiune. Observațiile comitetului științific au fost luate în considerare la redactarea prezentei directive și a raportului de analiză în cauză.

               (12)

               În ceea ce privește substanța florasulam, comitetul a fost invitat să-și formuleze observațiile privind relevanța a două produse de degradare a substanței active (ASTCA și DFP-ASTCA), precum și modul de abordare propus pentru stabilirea unei doze acute de referință. În avizul său (10), comitetul a conchis că rezultatele modelizării nu indică riscul contaminării apelor subterane dincolo de un prag de toxicitate pentru substanța-mamă sau produsele sale de descompunere. Se pare că nici substanța activă, nici metabolitul principal nu prezintă un risc inacceptabil pentru organismele acvatice care nu au fost vizate. Comitetului nu i-au fost comunicate datele care ar indica absența toxicității produselor de degradare ASTCA și DFP-ASTCA pentru organismele de la sol și organismele acvatice, date care ar trebui evaluate. Aceste informații au fost transmise ulterior de notificator și analizate de statul membru raportor. Comitetul a considerat că atribuirea unei doze acute de referință nu este justificată.

               (13)

               Diferitele analize efectuate au arătat că produsele fitosanitare care conțin substanțele active în cauză pot îndeplini în general cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările analizate și precizate în rapoartele de analiză ale Comisiei. În consecință, ar trebui înscrise aceste substanțe active în anexa I, pentru a garanta că în toate statele membre autorizațiile pentru produsele fitosanitare care conțin substanțele active în cauză pot fi acordate în conformitate cu dispozițiile prezentei directive.

               (14)

               Raportul de analiză este necesar pentru o bună punere în aplicare de către statele membre a mai multor capitole din principiile uniforme prevăzute de Directiva 91/414/CEE. În consecință, ar trebui prevăzut ca odată încheiate, rapoartele de analiză, cu excepția informațiilor confidențiale, să fie disponibile sau puse la dispoziție de către statele membre pentru a fi consultate de orice parte interesată.

               (15)

               După înscriere, este necesară o perioadă rezonabilă pentru a permite statelor membre să aplice dispozițiile Directivei 91/414/CEE privind produsele fitosanitare care conțin cinidon-etil, cicalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M sau picolinafen și, în special, să reevalueze autorizațiile provizorii existente și, înaintea încheierii acestei perioade, să le transforme în autorizații complete, să le modifice sau să le retragă, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE.

               (16)

               În consecință, ar trebui modificată Directiva 91/414/CEE.

               (17)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre fac disponibile rapoartele de analiză privind substanțele cinidon-etil, cicalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M sau picolinafen, cu excepția informațiilor confidențiale, în sensul articolului 14 din Directiva 91/414/CEE, pentru a fi consultate de părțile interesate sau le pun la dispoziția acestora, la cerere.
   Articolul 3
   Statele membre adoptă și publică până la 31 martie 2003 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Acestea informează de îndată Comisia cu privire la acest lucru.
   Aceste dispoziții se aplică începând cu 1 aprilie 2003.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre reexaminează autorizația acordată pentru fiecare produs fitosanitar care conține cinidon-etil, cicalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M sau picolinafen, pentru a garanta respectarea condițiilor care se aplică acestor substanțe active, stabilite de anexa I la Directiva 91/414/CEE. Acestea modifică sau retrag autorizația, după caz, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, înainte de 31 martie 2003.
   (2)   Orice produs fitosanitar care conține cinidon-etil, cicalofop butil, famoxadon, florasulam, metalaxil-M sau picolinafen, fie ca substanță activă unică, fie asociată altor substanțe active înscrise în anexa I la Directiva 91/414/CEE la 1 octombrie 2002, face obiectul unei reevaluări de către statele membre în conformitate cu principiile uniforme prevăzute de anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III. În funcție de această evaluare, acestea stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE. Acestea modifică sau, după caz, retrag autorizația acordată pentru fiecare produs fitosanitar, până la 31 martie 2004.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare la 1 octombrie 2002.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2002.

            Pentru Comisie

         David BYRNE

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

      (2)  JO L 148, 6.6.2002, p. 19.

      (3)  JO L 176, 20.6.1998, p. 34.

      (4)  JO L 96, 28.3.1998, p. 45.

      (5)  JO L 239, 30.8.1997, p. 48.

      (6)  JO L 317, 26.11.1998, p. 47.

      (7)  JO L 210, 10.8.1999, p. 22.

      (8)  Avizul Comitetului științific pentru plante referitor la evaluarea substanței cihalofop butil [DE-537] în cadrul Directivei 91/414/CEE privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (SCP/CIHALO/002-final, adoptat la 7 martie 2001).

      (9)  Avizul Comitetului științific pentru plante referitor la întrebările specifice ale Comisiei privind evaluarea substanței famoxadon în cadrul Directivei 91/414/CEE privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (SCP/FAMOX/002-final, adoptat la 5 septembrie 2001).

      (10)  Avizul Comitetului științific pentru plante referitor la înscrierea substanței florasulam în anexa I la Directiva 91/414/CEE privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (SCP/FLORAS/002-final, adoptat la 29 octombrie 2001).
   ANEXĂ
   Următoarele rânduri se adaugă la finalul tabelului din anexa I:

                  Număr

                  Denumire comună, numere de identificare

                  Denumire UICPA

                  Puritate (1)

                  Intrare în vigoare

                  Expirarea înscrierii

                  Dispoziții specifice

                  „33

                  Cinidon-etil
                  Nr. CAS 142891-20-1
                  Nr. CIMAP 598

                  (Z)-etil 2-cloro-3[2-cloro-5(ciclohex-1-1,2-dicarboximido)fenil]acrilat

                  940 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca erbicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute la anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța cinidon-etil, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale, statele membre trebuie:

                              —

                              să acorde o atenție deosebită riscului contaminării apei subterane atunci când substanța activă este aplicată în regiuni vulnerabile din punct de vedere al solului (de exemplu, soluri cu un PH neutru sau ridicat) și/sau al condițiilor de climă,

                              —

                              să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice.

                        Condițiile de autorizare trebuie să cuprindă, după caz, măsuri care să atenueze aceste riscuri.

                  34

                  Cihalop butil
                  Nr. CAS 122008-85-9
                  Nr. CIMAP 596

                  Butil-(R)-2-[4(4-ciano-2-fluorofenoxi)fenoxi]propionat

                  950 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca erbicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute de anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța cihalop butil, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent fitosanitar pentru lanțul alimentar la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale, statele membre trebuie:

                              —

                              să evalueze cu atenție posibila incidență a pulverizărilor în aer asupra organismelor care nu au fost vizate, în special asupra speciilor acvatice. Condițiile de autorizare trebuie să cuprindă, după caz, restricțiile sau măsurile de atenuare a riscurilor,

                              —

                              să acorde o atenție deosebită posibilului impact al pulverizării asupra organismelor acvatice din orezării. Condițiile de autorizare trebuie să cuprindă, după caz, restricțiile sau măsurile de atenuare a riscurilor.

                  35

                  Famoxadon
                  Nr. CAS 131807-57-3
                  Nr. CIMAP 594

                  3-anilino-5-metil-5-(4-fenoxifenil)-1,3-oxazolidin-2,4-dionă

                  960 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca fungicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute de anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța famoxadon, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale, statele membre trebuie:

                              —

                              să acorde o atenție deosebită riscurilor cronice posibile ale substanței-mame sau ale metaboliților asupra râmelor;

                              —

                              să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice și să se asigure că cerințele de autorizare cuprind, după caz, măsuri de atenuare a riscurilor;

                              —

                              să acorde o atenție deosebită protecției operatorilor.

                  36

                  Florasulam
                  Nr. CAS 145701-23-1
                  Nr. CIMAP 616

                  2′,6′,8 Trifluoro-5-metoxi-[1,2,4]-triazolo [1,5-c] pirimid-2-sulfonanilidă

                  970 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca erbicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute de anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța florasulam, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale, statele membre trebuie:

                              —

                              să acorde o atenție deosebită riscului contaminării apei subterane atunci când substanța activă este aplicată în regiuni vulnerabile din punctul de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice. Condițiile de autorizare trebuie să cuprindă, după caz, măsurile de atenuare a riscurilor.

                  37

                  Metalaxil-M
                  Nr. CAS 70630-17-0
                  Nr. CIMAP 580

                  Metil (R)-2-{[(2,6-dimetilfenil)-metoxiacetil] amino}propionat

                  910 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca fungicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute de anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța metalaxil-M, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale:

                              —

                              ar trebui să se acorde o atenție deosebită riscului contaminării apei subterane de către substanța activă sau produsele sale de degradare CGA 62826 și CGA 108906, atunci când substanța activă este aplicată în regiuni vulnerabile din punctul de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice. Trebuie luate măsuri de atenuare a riscurilor, după caz.

                  38

                  Picolinafen
                  Nr. CAS 137641-05-5
                  Nr. CIMAP 639

                  4′-Fluoro-6-[(a,a,a-trifluoro-m-tolil)oxi]-picolinanilidă

                  970 g/kg

                  1 octombrie 2002

                  30 septembrie 2012

                  Se poate autoriza doar utilizarea ca erbicid.
                  Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute de anexa VI, se ține seama de concluziile raportului de analiză privind substanța picolinafen, în special din anexele I și II, finalizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 19 aprilie 2002. În cadrul acestei evaluări globale statele membre trebuie:

                              —

                              să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice. Condițiile de autorizare trebuie să cuprindă, după caz, măsuri de atenuare a riscurilor.

      (1)  În raportul de analiză se fac precizări privind identitatea și specificația substanțelor active.”


title: Directiva Comisiei din 25 aprilie 1984 de efectuare a celei de-a șasea adaptări la progresul tehnic a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase

text:
               13/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               195

         31984L0449

               L 251/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 25 aprilie 1984
   de efectuare a celei de-a șasea adaptări la progresul tehnic a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase
   (84/449/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), supusă celei de-a șasea modificări prin Directiva 79/831/CEE a Consiliului (2) și, în special, articolele 19, 20 și 21,
   întrucât articolul 3 alineatul (1) din Directiva 79/831/CEE prevede că determinarea proprietăților fizico-chimice ale toxicității și ecotoxicității substanțelor și preparatelor se realizează conform metodelor prevăzute în anexa V;
   întrucât articolul 19 din Directiva 79/831/CEE din 18 septembrie 1979 prevede ca anexa V să urmeze procedura stabilită de Comitetul pentru adaptarea la progresul tehnic și că trebuie în special să se țină cont de metodele recunoscute și recomandate de către organismele internaționale competente, atunci când aceste recomandări există;
   întrucât dispozițiile prezentei directive sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea comerțului cu substanțe și preparate periculoase,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Textul anexei V la Directiva 67/548/CEE se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre adoptă și publică, înainte de 1 iulie 1985, dispozițiile necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive și informează imediat Comisia cu privire la aceasta. Statele membre aplică aceste dispoziții începând de la 1 iulie 1986.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 aprilie 1984.

            Pentru Comisie

         Karl-Heinz NARJES

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 196, 16.8.1967, p. 1.

      (2)  JO L 259, 15.10.1979, p. 10.
   ANEXĂ
   A se vedea Directiva 92/69/CEE a Comisiei (JO L 383 A, 29.12.1992, p. 1) și Directiva 88/302/CEE a Comisiei (JO L 133, 30.5.1988, p. 1).


title: Directiva 98/18/CE a Consiliului din 17 martie 1998 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri

text:
               07/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               37

         31998L0018

               L 144/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 98/18/CE A CONSILIULUI

   din 17 martie 1998
   privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 84 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 189c din tratat (3),

               (1)

               întrucât, în cadrul politicii comune privind transporturile, este necesar să se adopte măsuri suplimentare pentru a spori siguranța în transportul maritim;

               (2)

               întrucât Comunitatea este preocupată de cele mai recente accidente navale în care au fost implicate nave de pasageri și care au dus la masive pierderi de vieți omenești; întrucât persoanele care utilizează nave de pasageri și ambarcațiuni de mare viteză în Comunitate au dreptul să pretindă și să se bazeze pe un nivel corespunzător de siguranță la bord;

               (3)

               întrucât echipamentul de lucru și echipamentul de protecție individuală a lucrătorilor nu fac obiectul prezentei directive, deoarece la utilizarea acestor echipamente pe navele de pasageri angajate în curse interne se aplică dispozițiile Directivei 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind aplicarea măsurilor prin care să se promoveze îmbunătățirea securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (4), precum și dispozițiile diferitelor directive în materie;

               (4)

               întrucât prestarea unor servicii de transport maritim pentru pasageri între statele membre a fost deja liberalizată prin Regulamentul (CEE) nr. 4055/86 (5); întrucât aplicarea principiului libertății de a presta servicii de transport maritim între statele membre (cabotaj maritim) prevăzută prin Regulamentul (CEE) nr. 3577/92 (6) se va finaliza la nivelul Comunității în câțiva ani;

               (5)

               întrucât, pentru a atinge un nivel de siguranță ridicat și pentru a elimina barierele în calea comerțului, este necesar să se stabilească standarde de siguranță armonizate la nivel corespunzător pentru navele de pasageri și ambarcațiunile care prestează servicii interne; întrucât standardele pentru navele care efectuează curse internaționale sunt elaborate în cadrul Organizației Maritime Internaționale (OMI); întrucât prezenta directivă introduce proceduri de cerere de intervenție a OMI pentru a alinia standardele aplicabile curselor internaționale la standardele din prezenta directivă;

               (6)

               întrucât, conform propunerii Comisiei din comunicatul său „O politică comună privind siguranța maritimă”, Consiliul, în Rezoluția sa din 8 iunie 1993 privind o politică comună de siguranță maritimă (7), și Parlamentul European, în Rezoluția sa din 27 octombrie 1994 (8) privind siguranța maritimă, au cerut Comisiei să prezinte cât mai repede posibil propuneri oficiale cu privire la normele de siguranță pentru navele de pasageri angajate în curse interne;

               (7)

               întrucât, având în vedere în special dimensiunea transportului maritim de persoane pentru piața internă, acțiunea la nivel comunitar este singura posibilitate de a se stabili un nivel comun de siguranță pentru navele din Comunitate;

               (8)

               întrucât, având în vedere principiul proporționalității, o directivă a Consiliului reprezintă instrumentul juridic corespunzător în măsura în care asigură cadrul pentru aplicarea uniformă și obligatorie a standardelor de siguranță de către statele membre, dar, în același timp, lasă fiecărui stat membru dreptul de a decide mijloace de punere în aplicare conforme cu sistemul său intern;

               (9)

               întrucât, pentru a crește siguranța și a evita denaturarea concurenței, cerințele de siguranță comune trebuie să se aplice navelor de pasageri și ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri angajate în curse interne în Comunitate, indiferent de pavilionul sub care navighează; întrucât, cu toate acestea, este necesar să se excludă anumite categorii de nave pentru care normele din prezenta directivă sunt neadecvate din punct de vedere tehnic sau neviabile din punct de vedere economic;

               (10)

               întrucât navele de pasageri ar trebui împărțite în clase diferite în funcție de zonele maritime și de condițiile suprafețelor maritime în care funcționează; întrucât ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri trebuie clasificate în conformitate cu dispozițiile Codului ambarcațiunilor de mare viteză stabilit de OMI;

               (11)

               întrucât cadrul principal de referință pentru standardele de siguranță ar trebui să fie Convenția din 1974 privind siguranța vieții pe mare, cu modificările ulterioare, care cuprinde standarde agreate la nivel internațional pentru navele de pasageri și ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri angajate în curse internaționale, precum și rezoluțiile corespunzătoare ale OMI și alte măsuri care completează și interpretează convenția;

               (12)

               întrucât clasele navelor de pasageri, noi sau existente, necesită o abordare diferită la stabilirea condițiilor de siguranță, astfel încât să se garanteze un nivel de siguranță echivalent din perspectiva nevoilor specifice și limitărilor acestor clase; întrucât este indicat să se opereze distincții la nivelul condițiilor de siguranță între navele noi și cele existente, având în vedere că impunerea normelor pentru navele noi la navele existente ar implica modificări structurale atât de ample, încât viabilitatea lor economică ar fi afectată;

               (13)

               întrucât implicațiile financiare și tehnice determinate de aducerea navelor existente la standardele prevăzute în prezenta directivă justifică anumite perioade de tranziție; întrucât, având în vedere numărul mare de insule grecești și nevoia de a menține legături maritime constante și frecvente între ele, precum și consecințele grave asupra operațiunilor de transport și asupra ocupării forței de muncă, determinate de aplicarea imediată a cerințelor majore privind aducerea la standarde a navelor mai vechi de 27 de ani la data de 1 octombrie 2000, este indicat să se prevadă derogări de la aceste cerințe în cazul navelor care circulă exclusiv între porturile din Grecia și care, cel târziu la data când vor ajunge la vechimea de 35 de ani, nu vor mai fi utilizate în toate cursele naționale din Comunitate;

               (14)

               întrucât, având în vedere diferențele substanțiale de concepție, construcție și utilizare a ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri față de navele tradiționale de pasageri, ambarcațiunile ar trebui să respecte norme speciale;

               (15)

               întrucât echipamentul maritim transportat de nave, în conformitate cu dispozițiile Directivei 96/98/CE a Consiliului din 20 decembrie 1996 privind echipamentul naval (9) nu trebuie să facă obiectul unor verificări suplimentare atunci când este îmbarcat la bordul unei nave de pasageri, deoarece astfel de echipamente sunt deja supuse standardelor și procedurilor stabilite prin directiva menționată;

               (16)

               întrucât, pentru a asigura aplicarea deplină a prezentei directive, statele membre ar trebui să prevadă un sistem de sancțiuni împotriva încălcării dispozițiilor interne adoptate în aplicarea prezentei directive și întrucât ele pot controla respectarea dispozițiilor din prezenta directivă pe baza dispozițiilor din Directiva 95/21/CE a Consiliului din 19 iunie 1995 privind aplicarea, în cazul navelor care utilizează porturile Comunității și care navighează în apele aflate sub jurisdicția statelor membre, a standardelor internaționale privind siguranța navei, prevenirea poluării și condițiile de viață și muncă la bordul navei (controlul statului de port) (10) în domeniul navigației între porturile comunitare și al navigației în apele aflate sub jurisdicția statelor membre;

               (17)

               întrucât, sub rezerva controlului bazat pe procedura Comitetului, statele membre pot să impună condiții suplimentare de siguranță dacă acest lucru este justificat de situația locală, pot permite utilizarea standardelor echivalente sau pot adopta, în anumite condiții de funcționare, derogări de la dispozițiile acestei directive sau pot adopta măsuri de salvare în condiții excepționale de pericol;

               (18)

               întrucât este necesar ca un comitet alcătuit din reprezentanții statelor membre să asiste Comisia în aplicarea eficientă a prezentei directive; întrucât Comitetul înființat conform articolului 12 din Directiva 93/75/CE a Consiliului din 13 septembrie 1993 privind cerințele minime pentru vasele care se îndreaptă spre porturi comunitare sau părăsesc porturi comunitare și care transportă mărfuri periculoase sau poluante (11) poate să-și asume această funcție;

               (19)

               întrucât anumite dispoziții din prezenta directivă, precum și din anexa I, pot fi adaptate prin intermediul acestui comitet pentru a se ține seama de evoluțiile înregistrate la nivel internațional și, în special, de modificările aduse convențiilor internaționale;

               (20)

               întrucât, pentru a controla aplicarea și respectarea efectivă a prezentei directive, trebuie efectuate inspecții pe navele și ambarcațiunile de pasageri noi și existente; întrucât respectarea prezentei directive trebuie să fie certificată de către administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava sau în numele acesteia,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Scop
   Scopul prezentei directive este de a introduce un nivel uniform de siguranță a vieții și bunurilor pe navele de pasageri și ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri, atât noi, cât și existente, atunci când ambele categorii de nave și ambarcațiuni sunt angajate în curse interne, precum și de a stabili proceduri de negociere la nivel internațional în vederea armonizării normelor aplicabile navelor de pasageri angajate în curse internaționale.
   Articolul 2
   Definiții
   În înțelesul prezentei directive și al anexelor sale,

               (a)

               „Convenții internaționale” înseamnă Convenția internațională pentru siguranța vieții pe mare (Convenția Solas din 1974) și Convenția internațională din 1966 privind liniile de încărcare, împreună cu protocoalele și modificările lor, în vigoare la data adoptării prezentei directive;

               (b)

               „Codul de stabilitate a navei intacte” înseamnă „Codul privind stabilitatea navei în stare intactă pentru toate tipurile de nave prevăzute de instrumentele OMI”, inclus în Rezoluția Adunării OMI A.749 (18) din 4 noiembrie 1993, modificată la data adoptării prezentei directive;

               (c)

               „Codul ambarcațiunilor de mare viteză” înseamnă „Codul internațional pentru siguranța ambarcațiunilor de mare viteză”, inclus în Rezoluția Comitetului pentru siguranța maritimă a OMI MSC 36 (63) din 20 mai 1994, modificată la data adoptării prezentei directive;

               (d)

               „GMDSS” înseamnă Sistemul maritim global de salvare și securitate prevăzut în capitolul IV al Convenției Solas din 1974, modificată la data adoptării prezentei directive;

               (e)

               „navă de pasageri” înseamnă o navă care transportă mai mult de 12 pasageri;

               (f)

               „ambarcațiune de mare viteză pentru pasageri” înseamnă ambarcațiunea de mare viteză care transportă mai mult de 12 pasageri, definită în capitolul X regula 1 din Convenția Solas din 1974, modificată la data adoptării prezentei directive;
               navele de pasageri angajate în curse interne pe zone marine din clasele B, C și D nu sunt considerate ambarcațiuni de mare viteză pentru pasageri dacă:

                           —

                           deplasamentul lor corespunzător liniei de apă de calcul este mai mic de 500 m3 și

                           —

                           viteza lor maximă definită la punctul 1.4.30 din Codul ambarcațiunilor de mare viteză este mai mică de 20 de noduri;

               (g)

               „navă nouă” înseamnă o navă a cărei chilă este asamblată ori se află într-un stadiu similar de construcție la data sau după data stabilită în articolul 14 alineatul (1). Stadiul similar de construcție reprezintă etapa în care:

                           (i)

                           începe o etapă de sine stătătoare de construcție a unei anumite nave și

                           (ii)

                           a început asamblarea acestei nave, fiind vorba de cel puțin 50 de tone sau 1 % din masa estimată a întregului material de structură, oricare dintre cele două valori este mai mică;

               (h)

               „navă existentă” înseamnă o navă care nu este nouă;

               (i)

               „pasager” este orice persoană, alta decât:

                           (i)

                           căpitanul, membrii echipajului sau alte persoane angajate sau care lucrează pe o navă, indiferent de atribuția acesteia legată de activitatea navei și

                           (ii)

                           copiii mai mici de un an;

               (j)

               „lungimea unei nave”: dacă nu se prevede altfel în mod expres, lungimea navei înseamnă 96 % din lungimea totală pe linia de plutire, aflată la o distanță deasupra chilei egală cu 85 % din cea mai mică înălțime de calcul măsurată de la vârful chilei sau lungimea măsurată din exteriorul etravei până la axul cârmei pe linia de plutire, dacă valoarea din urmă este mai mare. La navele proiectate cu înclinarea chilei, linia de plutire pe care se măsoară lungimea trebuie să fie paralelă cu linia de apă de calcul;

               (k)

               „înălțimea etravei” reprezintă înălțimea la prova definită în regula 39 din Convenția internațională din 1966 referitoare la liniile de încărcare ca fiind distanța pe verticală, la perpendiculara prova, dintre linia de plutire care corespunde bordului liber de vară proiectat și asieta proiectată și partea superioară a punții față pe laterală;

               (l)

               „navă cu punte continuă” înseamnă o navă prevăzută cu o punte continuă, expusă la intemperii și la apa mării, dotată cu un mijloc permanent de închidere a tuturor deschiderilor din partea expusă la apă și sub care toate deschiderile pe laturile navei sunt prevăzute cu mijloace permanente de închidere etanșă la intemperii.
               Puntea continuă poate fi o punte etanșă la apă sau o structură echivalentă formată dintr-o punte fără etanșeitate la apă, acoperită de o structură etanșă la un nivel corespunzător de rezistență, capabilă să mențină etanșeitatea la intemperii și prevăzută cu aparatură de închidere etanșă;

               (m)

               „cursă internațională” înseamnă o călătorie pe mare dintr-un port al unui stat membru spre un port din afara statului membru sau invers;

               (n)

               „cursă internă” înseamnă o călătorie pe mare dintr-un port al unui stat membru spre același port sau spre un alt port din statul membru;

               (o)

               „zonă maritimă” înseamnă o zonă stabilită în temeiul dispozițiilor articolului 4 alineatul (2).
               Cu toate acestea, în vederea aplicării dispozițiilor referitoare la radiocomunicații, definițiile zonelor maritime sunt cele definite în regula 2 capitolul IV al Convenției Solas din 1974;

               (p)

               „zona portuară” înseamnă zona, alta decât cea a mării, așa cum este definită de statele membre, care se extinde până la cea mai îndepărtată exploatare portuară permanentă care este parte integrantă din zona portului sau către limitele definite de caracteristicile geografice naturale care protejează un estuar sau o zonă adăpostită similară;

               (q)

               „loc de refugiu” înseamnă orice zonă ce reprezintă un adăpost natural sau artificial, care poate fi folosită de o navă sau de o ambarcațiune pentru a se adăposti în situațiile care îi pot pune în pericol siguranța;

               (r)

               „administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava” înseamnă autoritățile competente ale statului al cărui drapel are dreptul să îl arboreze nava sau ambarcațiunea;

               (s)

               „stat gazdă” înseamnă un stat membru din portul căruia sau către portul căruia o navă sau ambarcațiune care arborează un alt drapel decât cel al statului membru de plecare sau de destinație efectuează curse interne;

               (t)

               „organizație recunoscută” înseamnă o organizație recunoscută în conformitate cu articolul 4 din Directiva 94/57/CE a Consiliului din 22 noiembrie 1994 privind normele și standardele comune pentru organismele de inspecție și de monitorizare a navelor și pentru activitățile în materie ale administrațiilor maritime (12) ;

               (u)

               „o milă” înseamnă 1 852 de metri;

               (v)

               „înălțime semnificativă a valului” înseamnă înălțimea medie a unei treimi din cele mai mari înălțimi ale valului, observate într-o perioadă dată.

         Articolul 3
   Domeniu de aplicare
   (1)   Prezenta directivă se aplică:

               (a)

               navelor noi de pasageri;

               (b)

               navelor de pasageri existente, având o lungime egală cu 24 de metri sau mai mare de 24 de metri;

               (c)

               ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri,

         angajate în curse interne, indiferent de pavilion.
   Fiecare stat membru, în calitatea sa de stat gazdă, trebuie să se asigure că navele de pasageri și ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri care navighează sub pavilionul unui stat care nu este stat membru respectă integral cerințele prezentei directive, înainte de a se angaja în curse interne în statul membru.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică:

               (a)

               navelor de pasageri care sunt:

                           —

                           nave de război sau nave destinate transportului de trupe;

                           —

                           nave care nu sunt propulsate prin mijloace mecanice;

                           —

                           vase construite din alt material decât oțelul sau un material echivalent, nereglementate de standardele aplicabile ambarcațiunilor de mare viteză [Rezoluția MSC 36 (63)] sau ambarcațiunilor cu echilibru dinamic [Rezoluția A.373 (X)];

                           —

                           nave de lemn de construcție primitivă;

                           —

                           vase de pasageri istorice, originale și copii, proiectate înainte de 1965, construite cu precădere din materiale originale;

                           —

                           vasele de agrement, în afara cazului în care sunt sau urmează să fie dotate cu echipaj și care transportă peste 12 pasageri în scopuri comerciale;

                           —

                           nave care navighează exclusiv în zone portuare;

               (b)

               ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri care sunt:

                           —

                           ambarcațiuni de război sau destinate transportului de trupe;

                           —

                           ambarcațiuni de agrement, dacă nu sunt sau nu urmează să fie dotate cu echipaj și care transportă peste 12 pasageri în scopuri comerciale și

                           —

                           ambarcațiuni care navighează exclusiv în zone portuare.

         Articolul 4
   Clasele navelor de pasageri
   (1)   Navele de pasageri se împart în următoarele clase, în funcție de zona maritimă în care funcționează:

               clasa A

               înseamnă o navă de pasageri angajată în curse interne, altele decât călătorii din clasele B, C și D;

               clasa B

               înseamnă o navă de pasageri angajată în curse interne pe parcursul cărora nu se află niciodată la peste 20 de mile de linia de coastă, unde persoanele naufragiate pot să acosteze, la o înălțime medie a fluxului;

               clasa C

               înseamnă o navă de pasageri angajată în curse interne în zone maritime unde probabilitatea de a depăși înălțimea semnificativă a valului de 2,5 m este mai mică de 10 % pe o perioadă de un an de funcționare continuă sau pe o anumită perioadă limitată din anul de funcționare, exclusiv în perioada respectivă (de exemplu pe durata verii), în cursul căreia nu se află niciodată la peste 15 mile de un loc de refugiu, nici la mai mult de 5 mile de linia de coastă, unde persoanele naufragiate pot să acosteze, la o înălțime medie a fluxului;

               clasa D

               înseamnă o navă de pasageri angajată în curse interne în zone maritime unde probabilitatea depășirii înălțimii semnificative a valului de 1,5 m este mai mică de 10 % pe o perioadă de un an de funcționare continuă sau pe o anumită perioadă limitată din anul de funcționare, exclusiv în perioada respectivă (de exemplu pe durata verii), în cursul căreia nu se află niciodată la mai mult de 6 mile de un loc de refugiu, nici la mai mult de 3 mile de linia de coastă, unde persoanele naufragiate pot să acosteze, la o înălțime medie a fluxului.

         (2)   Lista zonelor maritime este stabilită și actualizată pe baza notificărilor statelor membre, în conformitate cu procedurile prevăzute în articolul 9. Statele membre trebuie să notifice, cel târziu cu șase luni înainte de data intrării în vigoare menționată în articolul 14 alineatul (1), zonele maritime aflate sub jurisdicția lor, delimitând zonele în care exploatarea navelor are loc pe parcursul unui an și, dacă este cazul, este limitată la o anume perioadă din an; în acest scop, ele aplică criteriile aplicabile claselor definite la alineatul (1). Lista se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   (3)   În ceea ce privește ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri, se aplică acele categorii definite la capitolul 1 punctele 1.4.10 și 1.4.11 din Codul ambarcațiunilor de mare viteză.
   Articolul 5
   Punere în aplicare
   (1)   Navele și ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri, noi sau existente, angajate în curse interne, respectă normele de siguranță stabilite de prezenta directivă.
   (2)   Statele membre nu interzic exploatarea, din motive care țin de prezenta directivă, a navelor de pasageri sau a ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri angajate în curse interne și care respectă cerințele din prezenta directivă, inclusiv cerințele suplimentare impuse de un stat membru în conformitate cu dispozițiile articolului 7 alineatul (1).
   Fiecare stat membru, în capacitatea sa de stat gazdă, trebuie să recunoască certificatul de siguranță pentru ambarcațiunile de mare viteză și permisul de exploatare, emise de un alt stat membru pentru ambarcațiunile de mare viteză angajate în curse interne, sau certificatul de siguranță pentru navele de pasageri menționat în articolul 11, emis de un alt stat membru pentru navele de pasageri angajate în curse interne.
   (3)   Un stat gazdă poate inspecta o navă de pasageri sau o ambarcațiune de mare viteză pentru pasageri angajate în curse interne și poate controla documentele acestora, în conformitate cu dispozițiile Directivei 95/21/CE.
   (4)   Totalitatea echipamentului de navigație de la bordul navei, menționat în anexa A.1 la Directiva 96/98/CE și care respectă dispozițiile acesteia, va fi considerat conform cu dispozițiile prezentei directive, indiferent dacă în anexa I se menționează sau nu condiția ca echipamentul să fie omologat și testat în conformitate cu cerințele administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava.
   Articolul 6
   Cerințe privind siguranța
   (1)   În ceea ce privește navele noi și existente din clasele A, B, C și D:

               (a)

               construcția și întreținerea cocii navei, a mașinilor principale și auxiliare, a instalațiilor electrice și automate trebuie să respecte standardele stabilite în vederea clasificării pe baza normelor unei organizații recunoscute sau a normelor echivalente aplicate de o administrație în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Directiva 94/57/CE;

               (b)

               se aplică dispozițiile capitolelor IV, inclusiv modificările GMDSS din 1988, V și VI ale Convenției Solas din 1974, cu modificările de la data adoptării prezentei directive;

               (c)

               se aplică dispozițiile referitoare la echipamentul de navigație din regula 12, capitolul V din Convenția Solas din 1974, cu modificările de la data adoptării prezentei directive. Echipamentul de navigație menționat în anexa A.1 la Directiva 96/98/CE și care respectă dispozițiile acesteia este considerat a fi conform cu cerințele de omologare din regula Solas V/12 (r).

         (2)   În ceea ce privește noile nave de pasageri:

               (a)

               cerințe generale:

                           (i)

                           navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției Solas din 1974, cu modificările de la data adoptării prezentei directive, precum și cerințele în materie specificate în prezenta directivă și în anexa I. Pentru normele a căror interpretare este lăsată de Convenția Solas la latitudinea administrației, administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava trebuie să aplice interpretările din anexa I;

                           (ii)

                           navele noi de pasageri din clasele B, C și D trebuie să respecte cerințele din domeniu specificate în prezenta directivă și în anexa I;

               (b)

               cerințe privind linia de încărcare:

                           (i)

                           toate navele noi de pasageri cu lungimea de 24 de metri sau mai mare trebuie să respecte cerințele Convenției internaționale din 1966 privind liniile de încărcare;

                           (ii)

                           criteriile cu nivel de siguranță echivalent cu cele din Convenția internațională din 1966 privind liniile de încărcare se aplică, în funcție de lungime și clasă, navelor de pasageri cu o lungime mai mică de 24 de metri;

                           (iii)

                           fără a aduce atingere punctelor (i) și (ii), navele noi de pasageri din clasa D sunt scutite de cerința referitoare la înălțimea minimă la prova prevăzută în Convenția internațională din 1966 privind liniile de încărcare;

                           (iv)

                           navele noi de pasageri din clasele A, B, C și D se prevăd cu punte continuă.

         (3)   În ceea ce privește navele de pasageri existente:

               (a)

               navele de pasageri existente din clasa A trebuie să respecte cerințele pentru navele de pasageri definite în Convenția Solas din 1974, cu modificările de la data adoptării prezentei directive, precum și cerințele în materie, specificate în prezenta directivă și în anexa I. În cazul normelor a căror interpretare este lăsată de Convenția Solas la latitudinea administrației, administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava trebuie să aplice interpretările din anexa I;

               (b)

               navele de pasageri existente din clasa B trebuie să respecte cerințele în materie specificate în prezenta directivă și în anexa I;

               (c)

               navele de pasageri existente din clasele C și D trebuie să respecte cerințele în materie specificate în prezenta directivă și în capitolul III din anexa I, iar pentru aspectele care nu sunt reglementate de cerințele menționate, normele administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava. Aceste norme trebuie să asigure un nivel de siguranță echivalent cu cel din capitolele II-1 și II-2 din anexa I, luând în considerare și condițiile locale de exploatare specifice zonelor maritime în care sunt autorizate să opereze navele.
               Înainte ca navele de pasageri existente din clasele C și D să poată fi angajate în curse interne regulate într-un stat gazdă, administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava trebuie să obțină acordul statului gazdă privind normele în cauză;

               (d)

               dacă statul membru consideră că normele impuse de administrația statului gazdă în temeiul literei (c) nu sunt rezonabile, el informează imediat Comisia cu privire la aceasta. Comisia adoptă măsurile necesare, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 9;

               (e)

               reparațiile, modificările și transformările de importanță majoră, precum și echiparea și dotarea navei se conformează cerințelor referitoare la navele noi, specificate la alineatul 2 litera (a). Modificările aduse unei nave existente, care au ca unic scop realizarea unui standard superior de supraviețuire, nu sunt considerate modificări majore;

               (f)

               în cazul unei nave a cărei chilă a fost instalată sau care se află într-o etapă similară de construcție nu se aplică dispozițiile de la litera (a), cu excepția cazului în care sunt fixate date mai apropiate în Convenția Solas din 1974, nici dispozițiile de la literele (b) și (c), cu excepția cazului în care sunt fixate date mai apropiate în Convenția Solas din 1974:

                           (i)

                           înainte de 1 ianuarie 1940: până la 1 iulie 2006;

                           (ii)

                           la 1 ianuarie 1940 sau după această dată, dar înainte de 31 decembrie 1962: până la 1 iulie 2007;

                           (iii)

                           la 1 ianuarie 1963 sau după această dată, dar înainte de 31 decembrie 1974: până la 1 iulie 2008;

                           (iv)

                           la 1 ianuarie 1975 sau după această dată, dar înainte de 31 decembrie 1984: până la 1 iulie 2009;

                           (v)

                           la 1 ianuarie 1985 sau după această dată, dar înainte de data specificată în articolul 14 alineatul (1): până la 1 iulie 2010;

               (g)

               prin derogare, navele de pasageri existente din clasele A și B exploatate înainte de 1 ianuarie 1996 exclusiv în curse interne între porturi grecești, pot fi scutite de respectarea condițiilor din regulile II-1/B/8-1, II-1/B/8-2 ale Convenției Solas din 1974 sau din anexa I la prezenta directivă și din regula II-2/B/16 din anexa I la prezenta directivă, dacă îndeplinesc integral următoarele condiții:

                           (i)

                           vârsta lor la 1 octombrie 2000, calculată de la data instalării chilei sau de la data la care era într-o etapă similară de construcție, conform definiției din articolul 2 litera (g), va fi mai mare de 27 de ani;

                           (ii)

                           funcționarea lor rămâne limitată la curse interne exclusiv între porturi grecești și

                           (iii)

                           vor înceta să fie exploatate în curse interne cel târziu la data la care vor atinge vârsta de 35 de ani.

         În plus, navele de pasageri din clasele A și B care arborează steagul Greciei, transferate pe curse interne între porturile grecești înainte de data intrării în vigoare a prezentei directive, pot fi scutite, de asemenea, cu condiția ca în momentul transferului ele să respecte integral standardele internaționale, precum și condițiile prevăzute la (i), (ii) și (iii).
   În sensul prezentei derogări, Grecia va transmite Comisiei în maximum trei luni de la data adoptării prezentei directive o listă completă cu toate navele de pasageri existente din clasele A și B care respectă condițiile susmenționate, inclusiv, pentru fiecare navă, detalii privind numele navei, numerele sau literele distinctive, portul de înregistrare, capacitatea de transport pasageri, numărul OMI (dacă există), clasa și data instalării chilei sau data la care nava se afla într-o etapă similară de construcție. Lista se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Derogarea acordată acestor nave se menționează explicit în certificatul de siguranță al navei de pasageri.
   (4)   Cu privire la ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri:

               (a)

               ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri, construite sau care fac obiectul unor reparații, modificări și transformări de amploare la 1 ianuarie 1996 sau după această dată, trebuie să respecte cerințele din regula X/3 din Convenția Solas din 1974, cu excepția următoarelor situații:

                           —

                           chila a fost instalată sau nava se afla într-o etapă similară de construcție cel târziu la data intrării în vigoare a prezentei directive și

                           —

                           livrarea și darea în exploatare urmează să aibă loc în maximum șase luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive și

                           —

                           navele respectă în totalitate cerințele din Codul de siguranță al ambarcațiunilor cu forță portantă dinamică (Codul DSC) inclus în Rezoluția Adunării OMI A.373 (X) din 14 noiembrie 1977, modificată de Rezoluția Comitetului pentru siguranță maritimă MSC 37(63) din 19 mai 1994;

               (b)

               ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri construite înainte de 1 ianuarie 1996 care îndeplinesc cerințele Codului pentru ambarcațiuni de mare viteză își continuă activitatea certificată în temeiul acestui cod.
               Ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri construite înainte de 1 ianuarie 1996, care nu respectă cerințele din Codul pentru ambarcațiunile de mare viteză, nu pot fi angajate în curse interne, cu excepția cazului în care funcționau deja pe curse interne într-un stat membru la data intrării în vigoare a prezentei directive, caz în care ele pot fi lăsate să funcționeze în statul membru respectiv. Aceste ambarcațiuni trebuie să respecte cerințele Codului DSC, modificat;

               (c)

               construcția și întreținerea ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri și a echipamentului lor trebuie să respecte normele de clasificare a ambarcațiunilor de mare viteză ale unei organizații recunoscute sau normele echivalente utilizate de o administrație, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Directiva 94/57/CE.

         Articolul 7
   Condiții suplimentare de siguranță, echivalențe, derogări și măsuri de salvare
   (1)   Condiții suplimentare de siguranță:

               Dacă un stat membru sau un grup de state membre consideră că cerințele de siguranță trebuie îmbunătățite în anumite situații din cauza condițiilor locale specifice și dacă se demonstrează această necesitate, statele membre pot să adopte, urmând procedura prevăzută în alineatul (4), măsuri de îmbunătățire a condițiilor de siguranță.

         (2)   Echivalențe:

               Un stat membru poate să adopte, sub rezerva procedurii prevăzute în alineatul (4), măsuri care să permită echivalențe pentru normele conținute în anexa I, cu condiția ca eficacitatea acestor echivalențe să fie cel puțin egală cu cea prescrisă de aceste norme.

         (3)   Exceptări:

               Un stat membru poate să adopte, cu condiția să nu existe o scădere a nivelului de siguranță și sub rezerva procedurii prevăzute în alineatul (4), măsuri de exceptare a navelor de la anumite condiții specifice din prezenta directivă pentru cursele interne efectuate în statul respectiv, inclusiv în zonele maritime de arhipelag protejate de efectele de mare deschisă în anumite condiții de exploatare, cum ar fi o înălțime semnificativă mai mică a valului, perioada limitată a anului, călătorii numai în timpul zilei sau în condiții climatice sau meteorologice corespunzătoare ori durata limitată de călătorie sau proximitatea serviciilor de salvare.

         (4)   Statul membru care invocă dispozițiile de la alineatul (1), (2) sau (3) procedează după cum urmează:

               (a)

               statul membru notifică Comisiei măsurile pe care intenționează să le adopte, specificând detalii, în măsura în care acest lucru este necesar pentru a se confirma că nivelul de siguranță este menținut la un nivel corespunzător;

               (b)

               dacă, în termen de șase luni de la notificare, se decide, în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 9, că măsurile propuse nu sunt justificate, acesta solicită statului membru menționat să modifice sau să nu adopte măsurile propuse;

               (c)

               măsurile propuse se menționează în legislația internă relevantă și se comunică la Comisie, care informează celelalte state membre în legătură cu toate detaliile acestor măsuri;

               (d)

               oricare din aceste măsuri se aplică tuturor navelor de pasageri din aceeași clasă sau ambarcațiunilor care funcționează conform condițiilor specificate, fără discriminare cu privire la pavilionul, naționalitatea sau locul de stabilire a operatorului de navă;

               (e)

               măsurile menționate în alineatul (3) se aplică numai atâta timp cât nava sau ambarcațiunea funcționează conform condițiilor specificate.

         (5)   Măsuri de siguranță:

               Dacă un stat membru consideră că o navă sau o ambarcațiune de pasageri care operează pe cursă internă în interiorul statului respectiv prezintă, deși respectă dispozițiile prezentei directive, un pericol grav pentru siguranța persoanelor, a bunurilor sau a mediului, funcționarea navei sau a ambarcațiunii poate fi suspendată sau se pot impune măsuri suplimentare de siguranță, până la îndepărtarea pericolului.

               În condițiile de mai sus se aplică următoarea procedură:

                           (a)

                           statul membru informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la decizia sa, cu prezentarea unor argumente consistente care au stat la baza deciziei;

                           (b)

                           Comisia examinează dacă se justifică suspendarea sau măsurile suplimentare având drept temei pericolul grav pentru siguranță și mediu;

                           (c)

                           se va decide, în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 9, dacă decizia statului membru de a suspenda funcționarea navei sau a ambarcațiunii sau de a impune măsuri suplimentare este justificată din motive de pericol grav pentru siguranța vieții ori a proprietății sau mediului, iar în cazul în care suspendarea sau măsurile nu se justifică, dacă statului membru i se va cere să retragă suspendarea sau măsurile.

         Articolul 8
   Adaptări
   În conformitate cu procedura prevăzută în articolul 9,

               (a)

                           (i)

                           definițiile din articolul 2 literele (a), (b), (c), (d) și (t) și

                           (ii)

                           dispozițiile privind procedurile și directivele referitoare la inspecții prevăzute în articolul 10,

                     pot fi adaptate pentru a se ține seama de evoluțiile la nivel internațional, în special din cadrul OMI;

               (b)

               anexa I poate fi modificată pentru a se aplica, în sensul prezentei directive, modificările ulterioare aduse convențiilor internaționale.

         Articolul 9
   Comitet
   Comisia este sprijinită de Comitetul instituit prin articolul 12 alineatul (1) din Directiva 93/75/CE. Comitetul funcționează în conformitate cu procedura prevăzută la alineatele (2) și (3) din articolul menționat.
   Articolul 10
   Inspecții
   (1)   Fiecare navă nouă de pasageri face obiectul unor inspecții din partea administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava, astfel:

               (a)

               o inspecție înainte ca nava să fie dată în exploatare;

               (b)

               o inspecție periodică o dată la 12 luni;

               (c)

               inspecții suplimentare, în funcție de situație.

         (2)   Fiecare navă de pasageri existentă face obiectul unor inspecții din partea administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava, astfel:

               (a)

               o inspecție înainte de armarea navei pentru curse interne într-un stat gazdă sau în termen de 12 luni de la data punerii în aplicare a prezentei directive conform articolului 14 alineatul (1), pentru navele existente angajate în curse interne în statul membru sub al cărui pavilion au dreptul să navigheze;

               (b)

               o inspecție periodică o dată la 12 luni;

               (c)

               inspecții suplimentare, în funcție de situație.

         (3)   Fiecare ambarcațiune de mare viteză pentru pasageri care trebuie să respecte, în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatul (4), cerințele din Codul HSC face obiectul inspecțiilor impuse de Codul pentru ambarcațiunile de mare viteză din partea administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava.
   Ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri care trebuie să respecte, în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatul (4), cerințele din Codul DSC modificat, fac obiectul inspecțiilor impuse de Codul DSC din partea administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava.
   (4)   Se respectă procedurile în domeniu și directivele referitoare la inspecțiile derulate în vederea eliberării Certificatului de siguranță pentru nave de pasageri menționate în Rezoluția A.746(18) a Adunării OMI din 4 noiembrie 1993 privind dispozițiile referitoare la inspecție, conform sistemului armonizat de inspecție și certificare, în forma existentă la data adoptării prezentei directive, sau procedurile destinate realizării aceluiași obiectiv.
   (5)   Inspecțiile menționate la alineatele (1), (2) și (3) se efectuează exclusiv de către inspectorii administrației statului al cărui pavilion îl arborează nava, ai unei organizații recunoscute sau ai statului membru autorizat de către statul al cărui pavilion îl arborează nava, în scopul de a verifica dacă se respectă toate cerințele aplicabile din prezenta directivă.
   Articolul 11
   Certificate
   (1)   Toate navele de pasageri noi și existente trebuie să dețină un certificat de siguranță al navei de pasageri, în conformitate cu prezenta directivă. Formatul certificatului este cel din anexa II. Certificatul este eliberat de administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava, după efectuarea unei inspecții inițiale, conform descrierii din articolul 10 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) litera (a).
   (2)   Certificatul de siguranță al navei de pasageri se eliberează pentru o perioadă de maxim 12 luni. Perioada de valabilitate a certificatului poate fi prelungită de administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava pentru o perioadă de grație de maximum o lună de la data expirării menționată pe certificat. Dacă s-a acordat prelungirea, perioada nouă de valabilitate a certificatului începe la data expirării certificatului existent înainte de prelungire.
   Reînnoirea certificatului de siguranță al navei de pasageri se eliberează după efectuarea unei inspecții periodice, conform articolului 10 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2) litera (b).
   (3)   Pentru ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri care respectă cerințele din Codul pentru ambarcațiunile de mare viteză se eliberează un certificat de siguranță a ambarcațiunilor de mare viteză și un permis de funcționare a ambarcațiunilor de mare viteză de către administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava, în conformitate cu dispozițiile din Codul ambarcațiunilor de mare viteză.
   Pentru ambarcațiunile de mare viteză pentru pasageri care respectă cerințele Codului DSC modificat, administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava eliberează un certificat DSC referitor la construcție și instalații, precum și un permis DSC de funcționare, în conformitate cu dispozițiile Codului DSC.
   Înainte de eliberarea permisului de funcționare a ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri care efectuează curse interne într-un stat gazdă, administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava trebuie să convină cu statul gazdă asupra tuturor condițiilor de funcționare aferente funcționării ambarcațiunii în statul respectiv. Administrația statului al cărui pavilion îl arborează nava înscrie aceste condiții în permisul de funcționare.
   (4)   Exceptările acordate navelor sau ambarcațiunilor în temeiul dispozițiilor articolului 7 alineatul (3) și în conformitate cu acesta se înscriu pe certificatul navei sau al ambarcațiunii.
   Articolul 12
   Normele Convenției Solas
   Cu privire la navele de pasageri angajate în curse internaționale:

               1.

               la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comunitatea trebuie să prezinte o cerere la OMI pentru:

                           (a)

                           accelerarea activităților – în desfășurare în cadrul OMI – de revizuire a normelor din Convenția Solas 1974, capitolele II-1, II-2 și III care conțin aspecte lăsate la latitudinea administrației, de stabilire a unor interpretări armonizate pentru aceste regulamente și de adoptare a modificărilor care se impun;

                           (b)

                           adoptarea de măsuri pentru aplicarea obligatorie a principiilor care stau la baza dispozițiilor din Circulara MSC 606 privind acordul statului de port referitor la derogările acordate în temeiul Convenției Solas;

               2.

               cererea menționată la punctul 1 se formulează de către conducerea Consiliului și Comisiei, pe baza normelor armonizate din anexa I la prezenta directivă. Statele membre vor face tot posibilul pentru a se asigura că OMI trece de urgență la elaborarea normelor și măsurilor menționate.

         Articolul 13
   Sancțiuni
   Statele membre stabilesc sistemul de sancțiuni pentru încălcarea dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive și adoptă măsurile necesare care să garanteze aplicarea acestor sancțiuni. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și descurajante.
   Articolul 14
   Punere în aplicare
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până cel târziu la 1 iulie 1998.
   (2)   La adoptarea de către statele membre a acestor dispoziții, acestea includ o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de această trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Statele membre notifică imediat Comisia asupra tuturor dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre cu privire la aceasta.
   Articolul 15
   Intrare în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 16
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 17 martie 1998.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. STRANG

      (1)  JO C 238, 16.8.1996, p. 1.

      (2)  JO C 212, 22.7.1996, p. 21.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 5 septembrie 1996 (JO C 277, 23.9.1996, p. 19), Poziția comună a Consiliului din 17 iunie 1997 (JO C 293, 26.9.1997, p. 1) și Decizia Parlamentului European din 6 noiembrie 1997 (JO C 358, 24.11.1997, p. 27).

      (4)  JO L 183, 29.6.1989, p. 1.

      (5)  JO L 378, 31.12.1986, p. 1.

      (6)  JO L 364, 12.12.1992, p. 7.

      (7)  JO C 271, 7.10.1993, p. 1.

      (8)  JO C 323, 21.11.1994, p. 176.

      (9)  JO L 46, 17.2.1997, p. 25.

      (10)  JO L 157, 7.7.1995, p. 1.

      (11)  JO L 247, 5.10.1993, p. 19.

      (12)  JO L 319, 12.12.1994, p. 20. Direktivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/58/CE a Comisiei (JO L 274, 7.10.1997, p. 8).
   ANEXA I
   CERINȚE PRIVIND SIGURANȚA NAVELOR DE PASAGERI NOI ȘI EXISTENTE ANGAJATE ÎN CURSE INTERNE

      A se vedea Directiva 2002/25/CE a Comisiei din 5 martie 2002 (J.O. L 98,15.4.2002, p. 1).

   ANEXA II
   MODEL DE CERTIFICAT DE SIGURANȚĂ A NAVEI DE PASAGERI
   CERTIFICAT DE SIGURANȚĂ A NAVEI DE PASAGERI


title: Directiva 2009/25/CE a Comisiei din 2 aprilie 2009 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în ceea ce privește extinderea domeniului de utilizare a substanței active piraclostrobin (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               3.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 91/20

      DIRECTIVA 2009/25/CE A COMISIEI

   din 2 aprilie 2009
   de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în ceea ce privește extinderea domeniului de utilizare a substanței active piraclostrobin
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (1), în special articolul 6 alineatul (1) al doilea paragraf a doua liniuță,
   întrucât:

               (1)

               Prin Directiva 2004/30/CE a Comisiei (2), piraclostrobinul a fost inclus ca substanță activă în anexa I la Directiva 91/414/CEE.

               (2)

               Atunci când a înaintat cererea pentru includerea piraclostrobinului, fabricantul BASF SE (denumit în continuare „autorul notificării”) a furnizat date privind utilizările pentru combaterea unor ciuperci, care veneau în sprijinul concluziei generale conform căreia se poate considera că produsele de protecție a plantelor care conțin piraclostrobin vor îndeplini cerințele de siguranță stabilite la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE. Prin urmare, piraclostrobinul a fost inclus în anexa I la directiva respectivă, menționându-se dispoziția specifică potrivit căreia statele membre pot autoriza numai utilizările acestuia ca fungicid.

               (3)

               Pe lângă combaterea ciupercilor în anumite utilizări agricole, autorul notificării a solicitat în prezent o modificare a acestor dispoziții specifice în vederea autorizării utilizării piraclostrobinului ca regulator de creștere a plantelor. În sprijinul extinderii utilizării, autorul notificării a furnizat informații suplimentare.

               (4)

               Germania a evaluat informațiile și datele furnizate de autorul notificării. În octombrie 2008, Germania a informat Comisia cu privire la concluzia sa, conform căreia extinderea solicitată a utilizării nu implică alte riscuri suplimentare pe lângă cele luate deja în considerare în dispozițiile specifice referitoare la piraclostrobin din anexa I la Directiva 91/414/CEE și în raportul de evaluare al Comisiei privind substanța în cauză. În special, extinderea utilizării nu implică o modificare a parametrilor cererii, astfel cum sunt prezentați în dispozițiile specifice din anexa I la Directiva 91/414/CEE.

               (5)

               Prin urmare, modificarea dispozițiilor specifice privind piraclostrobinul este justificată.

               (6)

               Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (7)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre adoptă și publică până la 3 august 2009 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Ele comunică de îndată Comisiei textul dispozițiilor respective și un tabel de corespondență între dispozițiile respective și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 4 august 2009.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 2 aprilie 2009.

            Pentru Comisie

         Androulla VASSILIOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

      (2)  JO L 77, 13.3.2004, p. 50.

      ANEXĂ
      În anexa I la Directiva 91/414/CEE, rândul 82 se înlocuiește cu următorul text:

                     „82

                     Piraclostrobin
                     Nr. CAS 175013-18-0
                     Nr. CIPAC 657

                     metil N-(2-{[1-(4-clorofenil)-1H-pirazol-3-il]oximetil}fenil) N-metoxi carbamat

                     975 g/kg
                     Dimetilsulfatul (DMS), impuritatea rezultată din procesul de fabricație, este considerat a fi toxic și nu trebuie să depășească o concentrație de 0,0001 % în produsul tehnic.

                     1 iunie 2004

                     31 mai 2014

                     Se pot autoriza numai utilizările ca fungicid sau ca regulator de creștere a plantelor.
                     Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme din anexa VI, se iau în considerare concluziile raportului de evaluare privind piraclostrobinul, în special apendicele I și II, în forma lor finalizată în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 28 noiembrie 2003. În cadrul acestei evaluări generale, statele membre

                                 —

                                 trebuie să acorde o atenție deosebită protecției organismelor acvatice, în special a peștilor;

                                 —

                                 trebuie să acorde o atenție deosebită protejării artropodelor terestre și a râmelor.

                           Dacă este cazul, trebuie să se aplice măsuri de reducere a riscurilor.
                     Statele membre informează Comisia, în conformitate cu articolul 13 alineatul (5), cu privire la specificațiile materialului tehnic astfel cum a fost produs în scopuri comerciale.”


title: Directiva 2006/5/CE a Comisiei din 17 ianuarie 2006 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea înscrierii substanței active warfarinăText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0005

Official Journal L 012 , 18/01/2006 P. 0017 - 0020 Official Journal L 330 , 28/11/2006 P. 0015 - 0018

		20060117Directiva 2006/5/CE a Comisieidin 17 ianuarie 2006de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea înscrierii substanței active warfarină(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare [1], în special articolul 6 alineatul (1),întrucât:(1) Regulamentul (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare [2] stabilește o listă de substanțe active care trebuie să fie evaluate în vederea eventualei lor înscrieri în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Această listă include warfarina.(2) Efectele warfarinei asupra sănătății oamenilor și asupra mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 pentru o serie de utilizări propuse de către autorii notificării. Prin Regulamentul (CE) nr. 933/94 al Comisiei din 27 aprilie 1994 de stabilire a listei substanțelor active din produsele fitosanitare și de desemnare a statelor membre raportoare pentru aplicarea Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 [3], Irlanda a fost desemnată stat membru raportor. Irlanda a prezentat Comisiei, la 8 mai 1996, raportul de evaluare și recomandările corespunzătoare prevăzute la articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 3600/92.(3) Raportul de evaluare a fost revizuit de către statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală. Revizuirea s-a încheiat la 23 septembrie 2005 cu prezentarea raportului de revizuire al Comisiei privind warfarina.(4) Raportul privind warfarina și informațiile suplimentare au fost prezentate, de asemenea, Comitetului științific pentru plante. S-a cerut acestui comitet să se pronunțe asupra oportunității de a utiliza datele clinice generate în urma utilizării repetate a warfarinei ca anticoagulant în medicina umană pentru a determina doza zilnică admisă (DZA) și un nivel acceptabil de expunere a operatorului ("acceptable operator exposure level"—AOEL). În avizul său [4], Comitetul științific pentru plante concluzionează că nu este necesar să se atribuie o DZA pentru warfarină. Mai mult, este probabil ca datele disponibile provenite din utilizarea clinică la scară mare a warfarinei ca anticoagulant să susțină stabilirea unei DZA, în cazul în care acest lucru se dovedește necesar. Se poate determina, de asemenea, un AOEL pe baza datelor despre oameni, având în vedere că, la șobolani, aproximativ 15 % din doza aplicată este absorbită prin piele.(5) Diferitele examinări efectuate au demonstrat că produsele fitosanitare care conțin warfarină pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în raportul de revizuire al Comisiei. Prin urmare, este necesar să se înscrie warfarina în anexa I, în scopul de a garanta că, în toate statele membre, autorizațiile pentru produsele fitosanitare care conțin substanța activă în cauză se pot elibera în conformitate cu dispozițiile directivei.(6) Warfarina este utilizată ca rodenticid. Toate celelalte substanțe active utilizate ca rodenticid sunt reglementate de Regulamentul (CE) nr. 1112/2002 al Comisiei din 20 iunie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a etapei a patra a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului [5]. De asemenea, substanța face, în prezent, obiectul unei evaluări în cadrul Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind introducerea pe piață a produselor biocide [6]. Statutul warfarinei poate fi revizuit în temeiul articolului 5 alineatul (5) din Directiva 91/414/CEE, după cum este cazul tuturor substanțelor prevăzute în anexa I la directiva menționată, având în vedere orice nouă informație disponibilă, în special pe baza evaluării substanțelor similare sau a warfarinei, în conformitate cu Directiva 98/8/CE.(7) Experiența dobândită din înscrierile anterioare în anexa I la Directiva 91/414/CEE a substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 a arătat că pot apărea dificultăți la interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, ar fi necesar, pentru a evita orice nouă dificultate, să se precizeze obligațiile statelor membre, în special obligația de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată. Cu toate acestea, precizarea aceasta nu impune obligații noi statelor membre sau titularilor de autorizații în raport cu directivele care au fost adoptate până în prezent pentru modificarea anexei I.(8) Este necesar să se prevadă un termen rezonabil înainte de înscrierea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru noile cerințe care decurg din acest fapt.(9) Fără a aduce atingere obligațiilor prevăzute de Directiva 91/414/CEE în cazul înscrierii unei substanțe active în anexa I, statele membre trebuie să dispună de un termen de șase luni după înscriere pentru a revizui autorizațiile existente pentru produsele fitosanitare care conțin warfarină, în scopul de a garanta respectarea dispozițiilor Directivei 91/414/CEE, în special a articolului 13 și a condițiilor aplicabile prevăzute în anexa I. După caz, statele membre trebuie să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile existente, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE. Este necesar să se facă o derogare de la termenul menționat anterior și să se prevadă un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, menționat în anexa III, al fiecărui produs fitosanitar pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile uniforme prevăzute de Directiva 91/414/CEE.(10) Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință.(11) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2Statele membre adoptă și publică, până la 31 martie 2007, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Ele aplică aceste dispoziții de la 1 aprilie 2007.Atunci când statele membre adoptă dispozițiile, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 3(1) După caz, statele membre modifică sau retrag, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, autorizațiile existente pentru produse fitosanitare care conțin warfarină ca substanță activă până la 31 martie 2007. Până la această dată, statele membre verifică, în special, dacă se respectă condițiile privind warfarina din anexa I la directiva menționată, cu excepția celor din partea B a înscrierii despre această substanță activă, precum și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată anterior, în conformitate cu condițiile de la articolul 13.(2) Prin derogare de la alineatul (1), orice produs fitosanitar autorizat care conține warfarină ca substanță activă unică sau asociată cu alte substanțe active, toate înscrise în anexa I la Directiva 91/414/CEE până la 30 septembrie 2006, face obiectul unei reevaluări de către statele membre, în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la directiva menționată și care ia în considerare partea B a înscrierii din anexa I la directiva menționată anterior cu privire la warfarină. În funcție de această evaluare, statele membre stabilesc dacă produsul respectă condițiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.După ce se asigură de respectarea acestor condiții, statele membre:(a) în cazul unui produs care conține warfarină ca substanță activă unică, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 septembrie 2010 sau(b) în cazul unui produs care conține warfarină asociată cu alte substanțe active, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 septembrie 2010 sau până la data stabilită pentru efectuarea acestei modificări sau retrageri în cadrul directivei (directivelor) care a (au) adăugat substanța (substanțele) în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE, dacă ultima dată este ulterioară celei dintâi.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la 1 octombrie 2006.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 17 ianuarie 2006.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 70, 16.3.2005, p. 1).[2] JO L 366, 15.12.1992, p. 10. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2266/2000 (JO L 259, 13.10.2000, p. 27).[3] JO L 107, 28.4.1994, p. 8. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2230/95 (JO L 225, 22.9.1995, p. 1).[4] Avizul Comitetului științific pentru plante privind eventuala înscriere a warfarinei în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare; CSP/WARFAR/002-final, adoptat la 6 iunie 2000.[5] JO L 168, 27.6.2002, p. 14.[6] JO L 123, 24.4.1998, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).--------------------------------------------------20060117ANEXĂUrmătoarea înscriere se adaugă la sfârșitul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEENr. | Denumire comună, numere de identificare | Denumire IUPAC | Puritate [1] | Data intrării în vigoare | Data expirării înscrierii | Dispoziții specifice |"XX | Warfarină Nr. CAS 81-81-2 Nr. CIPAC 70 | (RS)-4-hidroxi-3-(3-oxo-1-fenilbutil)cumarină 3-(α-acetonil-benzil)-4-(hidroxicumarină) | ≥ 990 g/kg | 1 octombrie 2006 | 30 septembrie 2013 | PARTEA ASe pot autoriza numai utilizările ca rodenticid sub formă de momeli preparate în avans, plasate, la nevoie, în tremii construite în acest scop.PARTEA BPentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute în anexa VI, se vor lua în considerare concluziile raportului de revizuire privind warfarina, în special apendicele I și II, astfel cum au fost stabilite de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 23 septembrie 2005. În cadrul acestei evaluări generale, statele membre trebuie să acorde o atenție deosebită protecției operatorilor, a păsărilor și a mamiferelor nevizate.După caz, trebuie luate măsuri de reducere a riscurilor. |[1] Raportul de revizuire furnizează detalii suplimentare cu privire la identitatea și specificația substanței active."--------------------------------------------------