title: Directiva 2003/26/CE a Comisiei din 3 aprilie 2003 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 2003/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind dispozitivele de limitare a vitezei și gazele de evacuare ale vehiculelor utilitare (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               07/Volumul 11

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               106

         32003L0026

               L 090/37

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2003/26/CE A COMISIEI

   din 3 aprilie 2003
   de adaptare la progresul tehnic a Directivei 2003/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind dispozitivele de limitare a vitezei și gazele de evacuare ale vehiculelor utilitare
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2000/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iunie 2000 privind inspecția tehnică rutieră a vehiculelor utilitare care circulă în Comunitate (1), în special articolul 8,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2000/30/CE se referă la un cadru legal pentru inspecția rutieră a vehiculelor utilitare destinate transportului de pasageri sau marfă. Ea impune statelor membre să completeze inspecția tehnică auto anuală cu inspecții inopinate, efectuate în fiecare an pe drumuri asupra unei proporții semnificative a parcului de vehicule utilitare.

               (2)

               Domeniul inspecțiilor tehnice auto este reglementat de Directiva 96/96/CE a Consiliului din 20 decembrie 1996 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la inspecțiile tehnice auto pentru autovehicule și remorcile acestora (2), modificată ultima dată de Directiva 2001/11/CE a Comisiei (3) care reglementează inspecțiile tehnice auto obișnuite și de Directiva 2000/30/CE care se aplică la inspecțiile tehnice rutiere ale vehiculelor utilitare grele. Ambele directive utilizează același comitet și aceeași procedură de adaptare tehnică.

               (3)

               Directiva 96/96/CE a fost modificată prin impunerea unor limite mai stricte ale emisiilor pentru anumite categorii de autovehicule și controlul funcțional al dispozitivelor de limitare a vitezei cu care sunt echipate vehiculele utilitare grele. Pentru a fi conformă cu acea directivă, Directiva 2000/30/CE trebuie să fie, la rândul ei, adaptată, în vederea includerii noilor dispoziții tehnice, respectiv prin includerea sistemelor de monitorizare OBD (diagnosticare la bord) și a limitatoarelor de viteză în domeniul de aplicare a inspecțiilor rutiere. De asemenea, Directiva 2000/30/CE trebuie actualizată (împreună cu Directiva 96/96/CE), pentru a integra valorile limită de emisii revizuite pentru anumite categorii de autovehicule.

               (4)

               Dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptare la progresul tehnic instituit în temeiul articolului 8 din Directiva 96/96/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele I și II la Directiva 2000/30/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până cel târziu la 1 ianuarie 2004. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   La adoptarea de către statele membre a acestor dispoziții, acestea includ o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 3 aprilie 2003.

            Pentru Comisie

         Loyola DE PALACIO

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 203, 10.8.2000, p. 1.

      (2)  JO L 46, 17.2.1997, p. 1.

      (3)  JO L 48, 17.2.2001, p. 20.
   ANEXĂ
   Anexele I și II la Directiva 2000/30/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               la punctul 10 din anexa I, litera (k) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(k)

                           dispozitiv de limitare a vitezei (instalare și funcționare)”;

               2.

               anexa II se modifică după cum urmează:

                           —

                           Punctul 2 se înlocuiește cu următorul text:

                              „2.   Condiții specifice privind gazele de evacuare
                              2.1.   Autovehicule echipate cu motoare cu aprindere prin scânteie (benzină)

                                          (a)

                                          Dacă gazele de evacuare nu sunt controlate de un sistem avansat de control al emisiilor, cum ar fi un convertor catalitic cu trei căi controlat cu sondă lambda:

                                                      1.

                                                      inspecția vizuală a sistemului de evacuare, pentru a verifica dacă este complet și într-o stare satisfăcătoare și dacă nu există scurgeri;

                                                      2.

                                                      inspecția vizuală a oricărui echipament de control al emisiilor instalat de producător, pentru a verifica dacă este complet și într-o stare satisfăcătoare și dacă nu există scurgeri.

                                                După o perioadă rezonabilă de condiționare a motorului (ținând seama de recomandările producătorilor), se măsoară conținutul de monoxid de carbon (CO) al gazelor de evacuare când motorul este în regim de ralanti (mers în gol).
                                          Conținutul maxim admisibil de CO în gazele de evacuare este cel menționat de producătorul vehiculului. Dacă această informație nu este disponibilă sau dacă autoritățile competente din statele membre decid să nu-l utilizeze ca valoare de referință, conținutul de CO trebuie să nu depășească următoarele valori:

                                                      (i)

                                                      pentru vehicule înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată între data de la care statele membre au impus vehiculelor să respecte Directiva 70/220/CEE a Consiliului (1) și 1 octombrie 1986: CO – 4,5 % vol.;

                                                      (ii)

                                                      pentru vehicule înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată după 1 octombrie 1986 – 3,5 % vol.;

                                          (b)

                                          Dacă gazele de evacuare sunt controlate de un sistem avansat de control al emisiilor, cum ar fi un convertor catalitic cu trei căi controlat cu sondă lambda:

                                                      1.

                                                      inspecția vizuală a sistemului de evacuare, pentru a se verifica dacă este complet și într-o stare satisfăcătoare și dacă nu există scurgeri;

                                                      2.

                                                      inspecția vizuală a oricărui echipament de control al emisiilor instalat de producător, pentru a se verifica dacă este complet și într-o stare satisfăcătoare și dacă nu există scurgeri;

                                                      3.

                                                      determinarea eficienței sistemului de control al emisiilor vehiculelor, prin măsurarea valorii lambda și a conținutului de CO al gazelor de evacuare, în conformitate cu punctul 4 sau cu procedurile propuse de producători și aprobate în momentul omologării. Pentru fiecare dintre aceste teste, motorul este condiționat în conformitate cu recomandările producătorilor vehiculului;

                                                      4.

                                                      emisii la ieșirea țevii de eșapament – valori limită.

                                                Conținutul maxim admisibil de CO în gazele de evacuare este cel menționat de producătorul vehiculului. Dacă această informație nu este disponibilă, conținutul de CO nu trebuie să depășească următoarele valori:

                                                      (i)

                                                      măsurare cu motorul la ralanti:

                                                                  —

                                                                  Conținutul maxim admisibil de CO în gazele de evacuare nu trebuie să depășească 0,5 % vol., iar pentru vehiculele care au fost omologate în conformitate cu valorile limită indicate în rândul A sau în rândul B din tabelul de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/69/CE (2) sau ulterior, conținutul maxim de CO nu trebuie să depășească 0,3 % vol. Dacă nu se poate stabili corespondența cu Directiva 70/220/CEE, modificată de Directiva 98/69/CE, dispozițiile de mai sus se aplică la vehicule înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată după 1 iulie 2002;

                                                      (ii)

                                                      măsurare la ralanti (mers în gol) accelerat, cu turația motorului de cel puțin 2000 min-1:

                                                                  —

                                                                  Conținutul de CO: maxim 0,3 % vol., iar pentru vehicule care au fost omologate în conformitate cu valorile limită indicate în rândul A sau în rândul B din tabelul de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, modificată de Directiva 98/69/CE sau ulterior, conținutul maxim de CO nu trebuie să depășească 0,2 % vol. Dacă nu se poate stabili corespondența cu Directiva 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/69/CE, dispozițiile de mai sus se aplică la vehicule înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată după 1 iulie 2002.

                                                                  —

                                                                  Lambda: 1 ± 0,03 sau în conformitate cu specificațiile producătorului;

                                                      (iii)

                                                      pentru autovehicule echipate cu sisteme de diagnostic la bord (OBD) în conformitate cu Directiva 70/220/CEE (modificată de Directiva 98/69/CE și modificările ulterioare), ca o alternativă la testul specificat la (i), statele membre pot stabili funcționarea corectă a sistemului de evacuare prin citirea corespunzătoare a dispozitivului OBD și verificarea simultană a funcționării corecte a sistemului OBD.

                                    2.2.   Autovehicule echipate cu motoare cu aprindere prin compresie (diesel)

                                          (a)

                                          Măsurarea opacității gazelor de evacuare în timpul accelerării libere (mers în gol, de la ralanti până la turația de întrerupere a alimentării), cu schimbătorul de viteză la punctul mort și ambreiajul cuplat;

                                          (b)

                                          Condiționarea prealabilă a vehiculului:

                                                      1.

                                                      vehiculele pot fi încercate fără condiționare prealabilă, cu toate că, din motive de siguranță, trebuie să se verifice dacă motorul este cald și într-o stare mecanică satisfăcătoare;

                                                      2.

                                                      cu excepția situației specificate la litera (d) paragraful 5, nici un vehicul nu poate fi refuzat dacă nu a fost încercat în următoarele condiții:

                                                                  (i)

                                                                  motorul trebuie să fie complet încălzit; de exemplu, temperatura uleiului de motor măsurată printr-o sondă în tubul jojei de ulei trebuie să fie de cel puțin 80 °C sau temperatura normală de funcționare, dacă aceasta este mai scăzută, ori temperatura blocului motor, măsurată în funcție de nivelul de radiații infraroșii, care trebuie să atingă cel puțin o temperatură echivalentă. Dacă, din cauza configurației vehiculului, această măsurătoare nu poate fi efectuată, temperatura normală de funcționare a motorului poate fi stabilită prin alte mijloace, de exemplu pe baza funcționării ventilatorului de răcire a motorului;

                                                                  (ii)

                                                                  sistemul de evacuare trebuie să fie purjat prin cel puțin trei cicluri de accelerare liberă sau printr-o metodă echivalentă;

                                          (c)

                                          Procedura de testare:

                                                      1.

                                                      inspecția vizuală a oricărui echipament de control al emisiilor instalat de producător, pentru a se verifica dacă este complet și într-o stare satisfăcătoare și dacă nu există scurgeri;

                                                      2.

                                                      motorul și orice turbocompresor instalat trebuie să fie la turația de ralanti înainte de începerea fiecărui ciclu de accelerare liberă. Pentru motoarele diesel ale vehiculelor grele, aceasta înseamnă să se aștepte cel puțin 10 secunde după eliberarea pedalei de accelerație;

                                                      3.

                                                      pentru inițierea fiecărui ciclu de accelerare liberă, pedala de accelerație trebuie să fie apăsată total, în mod rapid și continuu (în mai puțin de o secundă), dar nu brutal, pentru a se obține debitul maxim de la pompa de injecție;

                                                      4.

                                                      în timpul fiecărui ciclu de accelerare liberă, motorul trebuie să atingă turația de întrerupere a alimentării sau, pentru vehicule cu transmisie automată, turația specificată de producător sau, dacă aceste date nu sunt disponibile, două treimi din turația de întrerupere a alimentării, înainte de eliberarea comenzii de accelerație. De exemplu, această condiție poate fi verificată prin monitorizarea turației motorului sau permițând trecerea unui timp suficient între apăsarea pedalei de accelerație și eliberarea sa, interval care, în cazul vehiculelor de categoria 1 și 2 din anexa 1, trebuie să fie de cel puțin două secunde;

                                          (d)

                                          Valori limită:

                                                      1.

                                                      nivelul concentrației nu trebuie să depășească nivelul înregistrat pe placă, în conformitate cu Directiva 72/306/CEE a Consiliului (3);

                                                      2.

                                                      dacă această informație nu este disponibilă sau dacă autoritățile competente ale statelor membre decid să nu o utilizeze ca referință, nivelul concentrației nu trebuie să depășească nivelul indicat de producător sau valorile limită ale coeficientului de absorbție, care sunt următoarele:

                                                                  —

                                                                  Coeficientul maxim de absorbție pentru:

                                                                              —

                                                                              motoare diesel cu aspirație naturală = 2,5 m-1;

                                                                              —

                                                                              motoare diesel supraalimentate = 3,0 m-1;

                                                                              —

                                                                              o limită de 1,5 m-1 se aplică la următoarele vehicule care au fost omologate în conformitate cu valorile limită indicate în:

                                                                                (a)

                                                                                rândul B din tabelul de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, modificată de Directiva 98/69/CE (vehicule utilitare ușoare cu motor diesel – Euro4);

                                                                                (b)

                                                                                rândul B1 din tabelele de la punctul 6.2.1 din anexa I la Directiva 88/77/CEE, modificată de Directiva 1999/96/CE (vehicule utilitare grele cu motor diesel – Euro4);

                                                                                (c)

                                                                                rândul B2 din tabelele de la punctul 6.2.1 din anexa I la Directiva 88/77/CEE, modificată de Directiva 1999/96/CE (vehicule utilitare grele cu motor diesel – Euro5);

                                                                                (d)

                                                                                rândul C din tabelele de la punctul 6.2.1 din anexa I la Directiva 88/77/CEE, modificată de Directiva 1999/96/CE (vehicule utilitare grele – EEV);

                                                                                sau valorile limită din modificările ulterioare ale Directivei 70/220/CEE, modificată de Directiva 98/69/CE sau valori limită din modificările ulterioare ale Directivei 88/77/CEE, modificată de Directiva 1999/96/CE sau valori echivalente, când se utilizează echipamente de un alt tip decât cel folosit pentru omologarea CE de tip.
                                                                              Dacă nu este posibilă stabilirea unei corespondențe cu punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, modificată de Directiva 98/69/CE sau cu punctul 6.2.1 din anexa I la Directiva 88/77/CEE, modificată de Directiva 1999/96/CE, atunci dispozițiile de mai sus se aplică la vehicule înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată după 1 iulie 2008;

                                                      3.

                                                      aceste dispoziții nu se aplică vehiculelor înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată înainte de 1 ianuarie 2008.

                                                      4.

                                                      un vehicul poate fi respins doar dacă media aritmetică a cel puțin ultimelor trei cicluri de accelerare liberă depășește valoarea limită. Această medie poate fi calculată ignorând orice măsurătoare care se abate semnificativ de la media măsurată sau poate rezulta din orice alt calcul statistic care ține seama de dispersia valorilor măsurate. Statele membre pot limita numărul ciclurilor de testare;

                                                      5.

                                                      pentru a evita testările inutile, statele membre, prin derogare de la dispozițiile de la punctul 2.2 litera (d) alineatul (4), pot respinge vehicule ale căror valori măsurate după trei cicluri de accelerare liberă sau după ciclurile de purjare (sau un procedeu echivalent) menționate la punctul 2.2 litera (b) paragraful 2 punctul (ii) sunt semnificativ mai mari decât valorile limită. Tot pentru a evita testările inutile, statele membre, prin derogare de la dispozițiile de la punctul 2.2 litera (d) alineatul (4), pot admite vehicule ale căror valori măsurate după trei cicluri de accelerare liberă sau după ciclurile de purjare (sau un procedeu echivalent) menționate la punctul 2.2 litera (b) paragraful 2 punctul (ii) sunt semnificativ mai mici decât valorile limită.

                                    2.3.   Echipamentul de control
                              Emisiile vehiculelor sunt controlate cu ajutorul unor echipamente concepute pentru stabilirea precisă a respectării valorilor limită prescrise sau indicate de producător.

                           —

                           Se adaugă punctul 3, cu următorul conținut:

                              „3.   Condiții specifice privind limitatoarele de viteză

                                          —

                                          dacă este posibil, se verifică dacă limitatorul de viteză este montat în conformitate cu cerințele prevăzute în Directiva 92/6/CEE a Consiliului (4);

                                          —

                                          se verifică valabilitatea plăcii limitatorului de viteză;

                                          —

                                          dacă este posibil, se verifică dacă sunt intacte sigiliile limitatorului de viteză și, dacă este cazul, orice alt mijloc de protejare a conexiunilor față de manipularea frauduloasă;

                                          —

                                          se verifică, în măsura posibilităților, dacă dispozitivul de limitare a vitezei împiedică vehiculele menționate la articolele 2 și 3 din Directiva 92/6/CEE să depășească valorile prescrise.

      (1)  JO L 76, 9.3.1970, p. 1.

      (2)  JO L 350, 28.12.1998, p. 1.

      (3)  JO L 190, 20.8.1972, p. 1.”

      (4)  JO L 57, 2.3.1992, p. 27.”


title: Directiva 2008/77/CE a Comisiei din 25 iulie 2008 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind includerea tiametoxamului ca substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               26.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 198/41

      DIRECTIVA 2008/77/CE A COMISIEI

   din 25 iulie 2008
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind includerea tiametoxamului ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate, în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Această listă include tiametoxamul.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, tiametoxamul a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE, în vederea utilizării pentru tipul de produs 8, produse de întreținere a lemnului, astfel cum sunt definite în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Spania a fost desemnată ca stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 27 iulie 2007, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile acestei examinări au fost încorporate într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide din 22 februarie 2008.

               (5)

               Din examinările efectuate reiese că produsele biocide care sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului și conțin tiametoxam pot respecta cerințele stabilite la articolul 5 din Directiva 98/8/CE. Prin urmare, este necesar să se includă tiametoxamul în anexa I, în scopul de a garanta că autorizațiile pentru produsele biocide care sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului și conțin tiametoxam pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre, în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (6)

               Cu toate acestea, au fost identificate riscuri inacceptabile pentru tratarea in situ a lemnului în exterior și pentru lemnul tratat expus intemperiilor. Prin urmare, nu ar trebui acordate autorizații pentru aceste utilizări, cu excepția cazului în care au fost prezentate date care demonstrează că produsele pot fi utilizate fără riscuri inacceptabile pentru mediu.

               (7)

               În lumina concluziilor raportului de evaluare, este necesar să se solicite ca măsurile de reducere a riscurilor să fie aplicate la nivelul autorizării produselor pentru acele produse care conțin tiametoxam și sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului, astfel încât să se garanteze că riscurile sunt reduse la un nivel acceptabil, în conformitate cu articolul 5 din Directiva 98/8/CE și cu anexa VI la această directivă. În special, ar trebui luate măsuri adecvate pentru a proteja solul și mediul acvatic, având în vedere riscurile inacceptabile care au fost identificate în aceste medii în cursul evaluării. De asemenea, produsele destinate pentru uz industrial și/sau profesional ar trebui să fie utilizate cu un echipament de protecție adecvat, în cazul în care riscul identificat pentru utilizatorii industriali și/sau profesionali nu poate fi redus prin alte mijloace.

               (8)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre, pentru asigurarea unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă tiametoxam, precum și pentru facilitarea funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (9)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească în vederea respectării noilor cerințe și pentru a garanta că solicitanții care au pregătit un dosar pot să beneficieze pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (10)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizații pentru produsele biocide incluse la tipul de produs 8, care conțin tiametoxam, pentru a garanta că acestea sunt conforme cu Directiva 98/8/CE.

               (11)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (12)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Transpunerea
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2009, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul respectivelor acte, însoțit de un tabel de corespondență între actele respective și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste acte începând cu 1 iulie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2008/31/CE (JO L 81, 20.3.2008, p. 57).

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      ANEXĂ
      Următoarea intrare „Nr. 14” se introduce în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen-limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul-limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „14

                     tiametoxam

                     tiametoxam
                     Nr. CE: 428-650-4
                     Nr. CAS: 153719-23-4

                     980 g/kg

                     1 iulie 2010

                     30 iunie 2012

                     30 iunie 2020

                     8

                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:
                     Având în vedere ipotezele emise în cadrul evaluării riscurilor, produsele autorizate pentru uz industrial și/sau profesional trebuie să fie utilizate cu un echipament individual de protecție adecvat, cu excepția cazului în care se poate demonstra, în cererea de autorizare a produsului, că riscurile pentru utilizatorii industriali și/sau profesionali pot fi reduse până la un nivel acceptabil prin alte mijloace.
                     Având în vedere riscurile identificate pentru sol și mediul acvatic, trebuie luate măsuri corespunzătoare de reducere a riscurilor pentru protejarea acestor medii. În special, etichetele și/sau fișele de date de securitate ale produselor autorizate pentru uz industrial trebuie să indice faptul că lemnul proaspăt tratat trebuie să fie depozitat după tratare într-un loc acoperit sau pe o suprafață dură impermeabilă, în scopul prevenirii pierderilor directe pe sol sau în apă, și că eventualele pierderi trebuie să fie recuperate pentru reutilizare sau eliminare.
                     Produsele nu sunt autorizate pentru tratarea in situ a lemnului în exterior sau pentru lemnul care va fi expus intemperiilor, cu excepția cazului în care au fost prezentate date care să demonstreze că produsele vor respecta cerințele articolului 5 și ale anexei VI, dacă este necesar prin intermediul unor măsuri corespunzătoare de reducere a riscurilor.”

         (1)  În vederea punerii în aplicare a principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe pagina de internet a Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva 96/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 octombrie 1996 de modificare a Directivei 80/777/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale

text:
               13/Volumul 20

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               46

         31996L0070

               L 299/26

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/70/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 28 octombrie 1996
   de modificare a Directivei 80/777/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere Avizul Comitetului Economic și Social (2),
   acționând în conformitate cu procedura prevăzută de articolul 189b din tratat (3),

               (1)

               întrucât Directiva 80/777/CEE (4) a armonizat legislațiile statelor membre privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale;

               (2)

               întrucât scopurile de bază ale oricăror reglementări privind apele minerale naturale ar fi protejarea sănătății consumatorilor, prevenirea inducerii în eroare a consumatorilor și asigurarea unei comercializări corecte;

               (3)

               întrucât este de dorit să se modifice Directiva 80/777/CEE pentru a lua în considerare progresele științifice și tehnice care au avut loc din 1980; întrucât este, de asemenea, de dorit să se raționalizeze dispozițiile directivei menționate în armonie cu alte dispoziții din legislația comunitară în materie de produse alimentare;

               (4)

               întrucât este necesară prelungirea perioadei de recunoaștere a apelor minerale naturale care provin din țări terțe în scopul simplificării procedurilor administrative;

               (5)

               întrucât este necesară clarificarea circumstanțelor în care poate fi permisă utilizarea aerului îmbogățit cu ozon în scopul separării elementelor instabile din apele minerale naturale în condiții în care să se asigure că nu este afectată compoziția apei în ceea ce privește constituenții săi esențiali;

               (6)

               întrucât includerea declarării compoziției analitice a apei minerale naturale ar trebui să fie obligatorie în scopul asigurării informării consumatorilor;

               (7)

               întrucât este necesară adoptarea unor dispoziții privind apele de izvor;

               (8)

               întrucât este recomandabil ca, în scopul asigurării unei bune funcționări a pieței interne pentru apele minerale naturale, să se introducă o procedură care să permită acțiuni coordonate ale statelor membre în situații de urgență care pot reprezenta un risc pentru sănătatea publică;

               (9)

               întrucât ar trebui să se elaboreze o procedură prin care să se adopte anumite dispoziții speciale privind apele minerale naturale, în special privind limitele pentru nivelurile anumitor constituenți ai apelor minerale naturale; întrucât ar trebui adoptate, de asemenea, dispoziții privind indicarea pe etichete a nivelurilor ridicate ale anumitor constituenți; întrucât ar trebui determinate metodele de analiză, inclusiv limitele de detecție, pentru verificarea absenței contaminării apelor minerale naturale, precum și procedurile de prelevare a probelor și metodele de analiză pentru verificarea caracteristicilor microbiologice ale apelor minerale naturale;

               (10)

               întrucât orice decizie privind apele minerale naturale care ar putea avea vreun efect asupra sănătății publice ar trebui adoptată după consultarea Comitetului științific pentru alimentație,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 80/777/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Al treilea paragraf din articolul 1 alineatul (2) se înlocuiește cu următoarele:
               „Valabilitatea certificării prevăzute la al doilea paragraf nu poate depăși o perioadă de cinci ani. Nu este necesară repetarea procedurii de recunoaștere prevăzute la primul paragraf, în cazul în care certificarea este reînnoită înainte de sfârșitul perioadei amintite.”

               2.

               Articolul 4 se înlocuiește cu următoarele:
               „Articolul 4
               (1)   Apa minerală naturală de la sursă nu poate fi supusă nici unui alt tratament în afară de:

                           (a)

                           separarea elementelor instabile, cum ar fi componentele de fier și sulf, prin filtrare sau decantare, precedată eventual de oxigenare, în măsura în care acest tratament nu alterează compoziția apei în ceea ce privește constituenții esențiali care îi conferă proprietățile;

                           (b)

                           separarea componentelor de fier, magneziu, sulf și a arsenicului din anumite ape minerale naturale prin tratamentul cu aer îmbogățit cu ozon în măsura în care acest tratament nu afectează compoziția apei în ceea ce privește constituenții esențiali care îi conferă proprietățile și cu mențiunea că:

                                       —

                                       tratamentul respectă condițiile de utilizare care urmează să fie stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12 și după consultarea Comitetului științific pentru alimentație instituit prin Decizia 95/273/CE a Comisiei (5);

                                       —

                                       tratamentul este notificat și, în special, controlat de către autoritățile competente;

                           (c)

                           separarea constituenților nedoriți, alții decât cei menționați la litera (a) sau (b), în măsura în care acest tratament nu alterează compoziția apei în ceea ce privește constituenții esențiali care îi conferă proprietățile, cu mențiunea că:

                                       —

                                       tratamentul respectă condițiile de utilizare care urmează să fie stabilite conform procedurii prevăzute în articolul 12 și după consultarea Comitetului științific pentru alimentație;

                                       —

                                       tratamentul este adus la cunoștința și mai ales controlat de către autoritățile competente;

                           (d)

                           eliminarea totală sau parțială a bioxidului de carbon liber prin metode exclusiv fizice.

                     (2)   Apa minerală naturală de la sursă nu poate fi supusă nici unui adaos în afară de introducerea sau reintroducerea dioxidului de carbon în condițiile prevăzute la anexa I punctul III.
               (3)   Se interzice, în special, orice tratament de dezinfecție prin indiferent ce mijloace și, sub rezerva alineatului (2), adaosul de elemente bacteriostatice sau oricare alt tratament ar putea schimba numărul de colonii viabile ale apei minerale naturale.
               (4)   Alineatul (1) nu reprezintă un obstacol pentru utilizarea apelor minerale naturale și a apelor de izvor în fabricarea băuturilor răcoritoare.

               3.

               Articolul 7 alineatul (2) se înlocuiește cu următoarele:
               „(2)   Etichetele apelor minerale naturale furnizează, de asemenea, următoarele informații obligatorii:

                           (a)

                           o declarare a compoziției analitice furnizând constituenții caracteristici;

                           (b)

                           locul în care este exploatat izvorul și denumirea acestuia;

                           (c)

                           informații privind orice tratamente prevăzute la articolul 4 alineatul (1) literele (b) și (c).

                     (2a)   În absența prevederilor comunitare privind informarea asupra oricăror tratamente de genul celor prevăzute la alineatul (2) litera (c), statele membre pot menține dispozițiile de drept intern.”

               4.

               Articolul 7 alineatul (3) se elimină.

               5.

               La articolul 9 se adaugă alineatele (4a) și (4b), după cum urmează:
               „(4a)   Termenul «apă de izvor» este rezervat pentru apa destinată consumului uman în starea sa naturală și îmbuteliată la sursă, care:

                           —

                           respectă condițiile de exploatare prevăzute la anexa II punctele 2 și 3, care se aplică în totalitate apelor de izvor;

                           —

                           respectă cerințele microbiologice prevăzute la articolul 5;

                           —

                           respectă cerințele privind etichetarea prevăzute la articolul 7 alineatul (2) literele (b) și (c) și la articolul 8;

                           —

                           nu a suferit nici un alt tratament în afară de cele menționate la articolul 4. Alte tratamente pot fi autorizate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12.

                     În plus, apele de izvor trebuie să respecte dispozițiile Directivei 80/778/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind calitatea apei destinate consumului uman (6).
               (4b)   În absența unei dispoziții comunitare privind tratamentul apelor de izvor prevăzute la alineatul (4a) a patra liniuță, statele membre pot menține dispozițiile de drept intern privind tratamentele.

               6.

               Articolul 10 alineatul (2) se elimină.

               7.

               Se inserează articolul 10a după cum urmează:
               „Articolul 10a
               (1)   În cazul în care un stat membru prezintă motive întemeiate pentru a considera că apa minerală naturală nu respectă dispozițiile prevăzute de prezenta directivă sau că pune în pericol sănătatea publică, deși circulă liber în unul sau mai multe state membre, statul membru în cauză poate suspenda sau restricționa temporar comercializarea acelui produs pe teritoriul său. Acesta informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la motivele care l-au determinat să ia o astfel de decizie.
               (2)   La cererea oricărui stat membre sau a Comisiei, statul membru care a recunoscut un tip de apă furnizează toate informațiile importante cu privire la recunoașterea apei, o dată cu rezultatele controalelor periodice.
               (3)   Comisia examinează cât de curând posibil în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare justificările prezentate de statul membru menționate la alineatul (1) și apoi își dă avizul asupra acestora și ia măsurile corespunzătoare.
               (4)   În cazul în care Comisia consideră că sunt necesare modificări la prezenta directivă în scopul asigurării protecției sănătății publice, inițiază procedura prevăzută la articolul 12 în vederea adoptării acestor modificări. Statul membru care adoptă măsuri de protecție le poate menține, în această situație, până la adoptarea modificărilor.”

               8.

               Articolul 11 se înlocuiește cu următoarele:
               „Articolul 11
               (1)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12, se adoptă următoarele:

                           —

                           limitele pentru nivelurile constituenților apelor minerale naturale;

                           —

                           orice prevederi necesare pentru indicarea pe etichete a nivelurilor ridicate ale anumitor constituenți;

                           —

                           condițiile de utilizare a aerului îmbogățit cu ozon prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b);

                           —

                           informații privind tratamentele prevăzute la articolul 7 alineatul (2) litera (c).

                     (2)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12, se adoptă următoarele:

                           —

                           metodele de analiză, inclusiv limitele de detecție, pentru determinarea absenței contaminării apelor minerale naturale;

                           —

                           procedurile de prelevare a probelor și metodele de analiză necesare pentru verificarea caracteristicilor microbiologice ale apelor minerale naturale.”

               9.

               Se inserează articolul 11a, după cum urmează:
               „Articolul 11a
               Orice decizie care ar putea avea vreun efect asupra sănătății publice se adoptă de Comisie după consultarea Comitetului științific pentru alimentație.”

         Articolul 2
   Statele membre își modifică, după caz, actele cu putere de lege sau actele administrative, astfel încât:

               —

               să permită comercializarea produselor conforme cu prezenta directivă până la 28 octombrie 1997;

               —

               să interzică comercializarea produselor care nu sunt conforme cu prezenta directivă începând de la 28 octombrie 1998. Cu toate acestea, produsele introduse pe piață sau etichetate înainte de acea dată care nu sunt conforme cu prezenta directivă pot fi comercializate până la epuizarea stocurilor.

         Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 28 octombrie 1996.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         K. HÄNSCH

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. YATES

      (1)  JO C 314, 11.11.1994, p. 4 și

      JO C 33, 6.2.1996, p. 15.

      (2)  JO C 110, 2.5.1995, p. 55.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 11 octombrie 1995 (JO C 287, 30.10.1995, p. 101), Poziția comună a Consiliului din 22 decembrie 1995 (JO C 59, 28.2.1996, p. 44) și Decizia Parlamentului European din 22 mai 1996 (JO C 166, 10.6.1996, p. 61). Decizia Consiliului din 26 iulie 1996.

      (4)  JO L 229, 30.8.1980, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (5)  JO L 167, 18.7.1995, p. 22.”

      (6)  JO L 229, 30.8.1980, p. 11. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.”


title: Directiva Comisiei din 13 septembrie 1988 de modificare a anexei II la Directiva 66/402/CEE a Consiliului privind comercializarea semințelor de cereale

text:
               03/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               17

         31988L0506

               L 274/44

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 13 septembrie 1988
   de modificare a anexei II la Directiva 66/402/CEE a Consiliului privind comercializarea semințelor de cereale
   (88/506/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 88/380/CEE (2), în special articolul 21a,
   întrucât, conform cunoștințelor științifice și tehnice actuale, s-a dovedit că anumite soiuri de ovăz (Avena sativa) de tipul „ovăz nud” au potențial de utilizare în scopuri furajere;
   întrucât, cu toate acestea, este dificil să se producă semințe din acest soi care să aibă aceeași facultate germinativă pe care o au, în mod normal, semințele altor soiuri de ovăz;
   întrucât, având în vedere progresele înregistrate de cunoștințele științifice și tehnice, este prin urmare oportun să se reducă, în ceea ce privește soiurile de ovăz de tipul „ovăz nud”, facultatea germinativă minimă de 85 % a semințelor pure, prevăzută pentru ovăz în anexa II la Directiva 66/402/CEE;
   întrucât, în primul rând, această reducere nu ar trebui să se aplice decât pentru o perioadă limitată de timp, cu scopul de a permite colectarea și evaluarea altor informații tehnice privind aceste soiuri;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa II la Directiva 66/402/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La punctul 2 litera (A) coloana 2 („facultatea germinativă minimă”) după cifra 85 prevăzută pentru semințele certificate pentru prima și a doua reproducere a anumitor specii, inclusiv Avena sativa, se adaugă trimiterea (d).

               2.

               La punctul 2 litera (B) se adaugă următoarea condiție:

                           „(d)

                           în cazul soiurilor Avena sativa care sunt oficial clasificate ca fiind soiuri de tipul «ovăz nud», statele membre pot să reducă facultatea germinativă minimă la 75 % din semințele pure, până la data de 30 iunie 1990. În acest caz eticheta oficială va avea indicația «facultate germinativă minimă 75 %».”

         Articolul 2
   Statele membre care folosesc condiția adăugată în temeiul articolului 1 alineatul (2) informează Comisia și celelalte state membre cu privire la măsurile pe care le iau în acest scop.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 septembrie 1988.

            Pentru Comisie

         Frans ANDRIESSEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO 125, 11.7.1966, p. 2309/66.

      (2)  JO L 187, 16.7.1988, p. 31.


title: Directiva (UE) 2015/1794 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015 de modificare a Directivelor 2008/94/CE, 2009/38/CE și 2002/14/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/59/CE și 2001/23/CE ale Consiliului, în ceea ce privește navigatorii (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               8.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 263/1

         DIRECTIVA (UE) 2015/1794 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 6 octombrie 2015
   de modificare a Directivelor 2008/94/CE, 2009/38/CE și 2002/14/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Directivelor 98/59/CE și 2001/23/CE ale Consiliului, în ceea ce privește navigatorii
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 153 alineatul (2) litera (b), coroborat cu articolul 153 alineatul (1) literele (b) și (e),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
   hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 153 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Parlamentul European și Consiliul pot adopta, în conformitate cu procedura legislativă ordinară, prin intermediul unor directive, cerințe minime pentru punerea în aplicare treptată care vizează îmbunătățirea condițiilor de muncă, precum și informarea și consultarea lucrătorilor. Astfel de directive trebuie să evite impunerea de costuri disproporționate sau de constrângeri administrative, financiare și juridice care ar putea frâna înființarea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii, care sunt vectorii creșterii economice durabile și ai creării de locuri de muncă.

               (2)

               Directivele 2008/94/CE (4), 2009/38/CE (5) și 2002/14/CE (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului și Directivele 98/59/CE (7) și 2001/23/CE (8) ale Consiliului fie exclud anumiți navigatori din domeniul lor de aplicare, fie le permit statelor membre să îi excludă.

               (3)

               În comunicarea sa din 21 ianuarie 2009 intitulată „Obiective strategice și recomandări pentru politica UE în domeniul transportului maritim până în 2018”, Comisia a subliniat importanța instituirii unui cadru juridic integrat pentru a îmbunătăți competitivitatea sectorului maritim.

               (4)

               Existența și/sau posibilitatea de a introduce excluderi pot împiedica navigatorii de a se bucura pe deplin de dreptul lor la condiții de muncă corecte și echitabile și de dreptul la informare și consultare, sau pot limita exercitarea pe deplin a acestor drepturi. În măsura în care existența unor excluderi și/sau posibilitatea de a introduce excluderi nu sunt justificate de motive obiective, iar navigatorii nu sunt tratați în mod egal, dispozițiile care permit astfel de excluderi ar trebui să fie eliminate.

               (5)

               Situația juridică actuală, care se datorează în parte naturii specifice a profesiei de navigator, generează un tratament inegal al aceleiași categorii de lucrători de către state membre diferite, în funcție de decizia acestora de a aplica sau nu excluderile și excluderile opționale permise de legislația în vigoare. Un număr semnificativ de state membre nu au utilizat sau au utilizat numai în mod limitat respectivele excluderi opționale.

               (6)

               În comunicarea sa din 10 octombrie 2007 intitulată „O politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană”, Comisia a afirmat că această politică se bazează pe recunoașterea clară a faptului că toate aspectele legate de mările și oceanele Europei sunt interconectate și că politicile maritime trebuie elaborate în comun pentru a obține rezultatele dorite. Comisia a evidențiat, de asemenea, necesitatea de a crește numărul și calitatea locurilor de muncă din sectorul maritim pentru cetățenii Uniunii, precum și importanța de a îmbunătăți condițiile de muncă de la bordul navelor, printre altele, prin intermediul unor investiții în cercetare, educație, formare, sănătate și securitate.

               (7)

               Prezenta directivă este în conformitate cu Strategia Europa 2020 și cu obiectivele acesteia privind ocuparea forței de muncă, precum și cu strategia prezentată de Comisie în comunicarea sa din 23 noiembrie 2010 intitulată „O agendă pentru noi competențe și locuri de muncă: o contribuție europeană la ocuparea integrală a forței de muncă”.

               (8)

               Așa-numita economie albastră reprezintă o parte importantă a economiei Uniunii în ceea ce privește locurile de muncă și valoarea adăugată brută.

               (9)

               În conformitate cu articolul 154 alineatul (2) din TFUE, Comisia a consultat partenerii sociali la nivelul Uniunii cu privire la posibila orientare a acțiunii Uniunii în acest domeniu.

               (10)

               În cadrul dialogului social, partenerii sociali din sectorul maritim au ajuns la o înțelegere comună, care are o importanță majoră pentru prezenta directivă. Respectiva înțelegere comună asigură un echilibru adecvat între necesitatea de a îmbunătăți condițiile de muncă ale navigatorilor și nevoia de a ține seama, în mod corespunzător, de caracteristicile specifice ale sectorului vizat.

               (11)

               Ținând seama de caracterul special al sectorului maritim și de condițiile de muncă specifice ale lucrătorilor afectați de excluderile eliminate prin prezenta directivă, este necesar ca unele dintre dispozițiile directivelor, care sunt modificate prin prezenta directivă, să fie adaptate astfel încât să reflecte particularitățile sectorului vizat.

               (12)

               Având în vedere evoluțiile tehnologice din ultimii ani, în special în ceea ce privește tehnologia comunicațiilor, cerințele în materie de informare și consultare ar trebui actualizate și aplicate în modul cel mai adecvat, inclusiv prin utilizarea noilor tehnologii de comunicare la distanță și prin îmbunătățirea disponibilității internetului și asigurarea unei utilizări rezonabile a acestuia la bord, în scopul îmbunătățirii punerii în aplicare a prezentei directive.

               (13)

               Nu ar trebui să se aducă atingere drepturilor navigatorilor reglementate prin prezenta directivă, acordate de statele membre în legislația națională de punere în aplicare a Directivelor 2008/94/CE, 2009/38/CE, 2002/14/CE, 98/59/CE și 2001/23/CE. Punerea în aplicare a prezentei directive nu ar trebui să justifice un regres în raport cu situația deja existentă în fiecare stat membru.

               (14)

               Convenția privind munca din domeniul maritim a Organizației Internaționale a Muncii, adoptată în 2006, vizează să asigure condiții decente atât de muncă, cât și de viață, pentru navigatori, prevăzând standarde de sănătate și de siguranță, condiții echitabile de încadrare în muncă și de formare profesională, și să asigure o concurență loială pentru proprietarii de nave prin aplicarea sa la nivel mondial, precum și să garanteze condiții de concurență echitabile la nivel internațional în ceea ce privește unele drepturi ale lucrătorilor, dar nu toate, indiferent de cetățenia lucrătorilor sau de pavilionul navei. Această convenție, Directiva 2009/13/CE a Consiliului (9), precum și Directivele 2009/16/CE (10) și 2013/54/UE (11) ale Parlamentului European și ale Consiliului stabilesc dreptul navigatorilor la condiții decente de muncă într-o arie largă de domenii, prevăd drepturi coerente și protecție la locul de muncă pentru navigatori și contribuie la asigurarea unor condiții de concurență echitabile, inclusiv în cadrul Uniunii.

               (15)

               Uniunea ar trebui să depună eforturi pentru a îmbunătăți condițiile de muncă și de viață la bordul navelor și pentru a exploata potențialul de inovare, astfel încât sectorul maritim să devină mai atractiv pentru navigatorii din Uniune, inclusiv pentru lucrătorii tineri.

               (16)

               Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume îmbunătățirea condițiilor de muncă ale navigatorilor, precum și a informării și consultării acestora, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea sau efectele acțiunii, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.

               (17)

               Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la condiții de muncă corecte și echitabile și dreptul la informare și consultare în cadrul întreprinderii. Prezenta directivă ar trebui să fie pusă în aplicare în conformitate cu respectivele drepturi și principii.

               (18)

               Prin urmare, Directivele 2008/94/CE, 2009/38/CE, 2002/14/CE, 98/59/CE și 2001/23/CE ar trebui modificate în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificare adusă Directivei 2008/94/CE
   Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2008/94/CE se înlocuiește cu următorul text:

      „(3)   Dacă o astfel de dispoziție se aplică deja în dreptul lor național, statele membre pot exclude în continuare personalul de serviciu casnic încadrat de o persoană fizică din domeniul de aplicare al prezentei directive.”

   Articolul 2
   Modificări aduse Directivei 2009/38/CE
   Directiva 2009/38/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1, alineatul (7) se elimină.

               2.

               La articolul 10 alineatul (3), se adaugă următoarele paragrafe:
               „Un membru al unui organism special de negociere sau al unui comitet european de întreprindere, ori supleantul unui astfel de membru, care este membru al echipajului unei nave maritime, are dreptul de a participa la o reuniune a organismului special de negociere, sau a comitetului european de întreprindere, sau la orice altă reuniune desfășurată conformoricăror proceduri instituite în temeiul articolului 6 alineatul (3) în cazul în care, la data desfășurării reuniunii, respectivul membru sau supleant nu se află pe mare sau într-un port al altei țări decât cea în care își are sediul societatea de transport maritim.
               În cazul în care este posibil, reuniunile sunt programate astfel încât să se faciliteze participarea membrilor, sau a supleanților acestora, care fac parte din echipaje ale navelor maritime.
               În cazul în care un membru al unui organism special de negociere sau al unui comitet european de întreprindere, ori supleantul unui astfel de membru, care este membru al echipajului unei nave maritime, nu poate participa la o reuniune, se ia în considerare posibilitatea de a utiliza noile tehnologii ale informației și comunicațiilor, dacă acest lucru este posibil.”

         Articolul 3
   Modificare adusă Directivei 2002/14/CE
   Articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2002/14/CE se elimină.
   Articolul 4
   Modificări aduse Directivei 98/59/CE
   Directiva 98/59/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (2), litera (c) se elimină.

               2.

               La articolul 3 alineatul (1), după paragraful al doilea se introduce următorul paragraf:
               „În cazul în care concedierea colectivă preconizată vizează membri ai echipajului unei nave maritime, angajatorul notifică autoritatea competentă a statului sub al cărui pavilion navighează nava.”

         Articolul 5
   Modificare adusă Directivei 2001/23/CE
   Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2001/23/CE se înlocuiește cu următorul text:

      „(3)   Prezenta directivă se aplică în cazul unui transfer al unei nave maritime care face parte din transferul unei întreprinderi, unități sau al unei părți de întreprindere sau de unitate în sensul alineatelor (1) și (2), cu condiția ca cesionarul să fie situat sau ca întreprinderea, unitatea sau partea de întreprindere transferată să rămână în cadrul domeniului de aplicare teritorial al tratatului.
      Prezenta directivă nu se aplică în cazul în care obiectul transferului constă exclusiv din una sau mai multe nave maritime.”

   Articolul 6
   Nivelul de protecție
   Punerea în aplicare a prezentei directive nu poate, în niciun caz, să constituie un motiv de reducere a nivelului general de protecție a persoanelor vizate de prezenta directivă deja acordat de statele membre în domeniile reglementate prin Directivele 2008/94/CE, 2009/38/CE, 2002/14/CE, 98/59/CE și 2001/23/CE.
   Articolul 7
   Raportarea de către Comisie
   Comisia, după consultarea cu statele membre și cu partenerii sociali de la nivelul Uniunii, prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare și executarea articolelor 4 și 5 până la 10 octombrie 2019.
   Articolul 8
   Transpunere
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 10 octombrie 2017. Acestea informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă respectivele măsuri, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 9
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 10
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 6 octombrie 2015.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. SCHMIT

      (1)  JO C 226, 16.7.2014, p. 35.

      (2)  JO C 174, 7.6.2014, p. 50.

      (3)  Poziția Parlamentului European din 8 iulie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 18 septembrie 2015.

      (4)  Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului (JO L 283, 28.10.2008, p. 36).

      (5)  Directiva 2009/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind instituirea unui comitet european de întreprindere sau a unei proceduri de informare și consultare a lucrătorilor în întreprinderile și grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară (JO L 122, 16.5.2009, p. 28).

      (6)  Directiva 2002/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2002 de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană (JO L 80, 23.3.2002, p. 29).

      (7)  Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, 12.8.1998, p. 16).

      (8)  Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități (JO L 82, 22.3.2001, p. 16).

      (9)  Directiva 2009/13/CE a Consiliului din 16 februarie 2009 de punere în aplicare a acordului încheiat între Asociația Armatorilor din Comunitatea Europeană (ECSA) și Federația Europeană a Lucrătorilor din Transporturi (ETF) cu privire la Convenția din 2006 privind munca în domeniul maritim și de modificare a Directivei 1999/63/CE (JO L 124, 20.5.2009, p. 30).

      (10)  Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului (JO L 131, 28.5.2009, p. 57).

      (11)  Directiva 2013/54/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013 privind anumite responsabilități ale statului de pavilion referitoare la respectarea și asigurarea aplicării Convenției din 2006 privind munca în domeniul maritim (JO L 329, 10.12.2013, p. 1).