title: Directiva 2009/131/CE a Comisiei din 16 octombrie 2009 de modificare a anexei VII la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               17.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 273/12

      DIRECTIVA 2009/131/CE A COMISIEI

   din 16 octombrie 2009
   de modificare a anexei VII la Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (1), în special articolul 27 alineatul (4),
   având în vedere Recomandarea agenției nr. ERA/REC/XA/01-2009 din 17 aprilie 2009,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 9b alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (2) prevede că Agenția Europeană a Căilor Ferate (denumită în continuare „agenția”) trebuie să revizuiască, până la 19 ianuarie 2009, lista parametrilor din secțiunea 1 din anexa VII la Directiva 2008/57/CE și să transmită Comisiei recomandările pe care le consideră necesare.

               (2)

               Având în vedere că actuala secțiune 1 din anexa VII la Directiva 2008/57/CE conține articole care nu reprezintă parametri ai vehiculelor, astfel de articole trebuie eliminate.

               (3)

               Secțiunea 1 din anexa respectivă conține totodată parametri care se referă în principal doar la partea de subsistem a materialului rulant aparținând unui vehicul. Este necesar ca lista parametrilor să vizeze toți parametrii unui vehicul care trebuie verificați în legătură cu autorizația de punere în funcțiune și clasificarea normelor naționale. Prin urmare, trebuie incluși parametrii altor subsisteme care intră în alcătuirea vehiculului.

               (4)

               Prin urmare, Directiva 2008/57/CE trebuie modificată în consecință.

               (5)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul comitetului instituit în conformitate cu articolul 29 alineatul (1) din Directiva 2008/57/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Secțiunea 1 din anexa VII la Directiva 2008/57/CE se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 19 iulie 2010. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere, cu ocazia publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 16 octombrie 2009.

            Pentru Comisie

         Antonio TAJANI

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      (2)  JO L 164, 30.4.2004, p. 1.

      ANEXĂ

         „1.   Lista parametrilor

                     1.1.

                     Documentație generală
                     Documentația generală (inclusiv descrierea vehiculului nou, reînnoit sau modernizat și utilizarea preconizată a acestuia, informații privind proiectarea, activitățile de reparație, exploatarea și întreținerea, fișa tehnică etc.)

                     1.2.

                     Caracteristici structurale și mecanice
                     Integritatea mecanică și interfața dintre vehicule (inclusiv dispozitivele de ciocnire și tractare, coridoarele de trecere), rezistența structurii vehiculului și a dotărilor (de exemplu, scaunele), capacitatea de încărcare, siguranța pasivă (inclusiv rezistența interioară și exterioară la șoc)

                     1.3.

                     Interacțiunea și calibrarea șinelor
                     Interfețele mecanice ale infrastructurii (inclusiv comportamentul static și dinamic, jocuri și toleranțe, gabaritul, mecanismul de rulare etc.)

                     1.4.

                     Echipament de frânare
                     Articole de frânare (inclusiv sistemul de antipatinare, sistemul de control al frânării, performanțele frânării de serviciu, frâna de staționare și frâna de urgență)

                     1.5.

                     Articole pentru pasageri
                     Instalații destinate uzului pasagerilor și mediul configurat pentru aceștia (inclusiv ferestrele și ușile pentru pasageri, exigențele pentru persoanele cu mobilitate redusă etc.)

                     1.6.

                     Condiții de mediu și efecte aerodinamice
                     Impactul mediului asupra vehiculului și impactul vehiculului asupra mediului (inclusiv condițiile aerodinamice, interfața dintre vehicul și zona limitrofă căii ferate a sistemului feroviar, precum și interfața cu mediul extern)

                     1.7.

                     Avertizarea externă, marcajele, cerințe privind funcțiile și integritatea software-ului
                     Avertizări externe, marcaje, funcțiile și integritatea software-ului, de exemplu funcții legate de siguranță cu impact asupra comportamentului trenului, inclusiv asupra magistralei trenului

                     1.8.

                     Rețeaua de alimentare cu curent electric și sistemele de control de la bord
                     Sistemele de propulsie, de alimentare cu curent electric și de control de la bord, la care se adaugă interfața vehiculului cu infrastructura de alimentare cu curent electric și toate aspectele legate de compatibilitatea electromagnetică

                     1.9.

                     Dotări, interfețe și mediu pentru personal
                     Dotările, interfețele, condițiile de lucru și mediu pentru personal existente la bord (inclusiv cabinele mecanicului de locomotivă, interfața mecanic/mașină)

                     1.10.

                     Protecția împotriva incendiilor și evacuarea

                     1.11.

                     Întreținere
                     Dotări și interfețe pentru întreținere existente la bord

                     1.12.

                     Control-comandă și semnalizare la bord
                     Toate echipamentele existente la bord, necesare pentru a garanta siguranța și control-comanda mișcărilor trenurilor autorizate să circule pe rețea și efectele acestora asupra zonei limitrofe căii ferate a sistemului feroviar

                     1.13.

                     Cerințe operaționale specifice
                     Cerințe operaționale specifice pentru vehicule (inclusiv modul de funcționare în caz de avarie, recuperarea vehiculului etc.)

                     1.14.

                     Articole referitoare la marfă
                     Exigențe specifice referitoare la marfă și mediu (inclusiv dotările specifice mărfurilor periculoase)

               Explicațiile și informațiile de mai sus, scrise cu caractere cursive, au caracter informativ și nu reprezintă definiții ale parametrilor.”


title: Directiva Comisiei din 25 iunie 1991 de modificare a Directivei 86/109/CEE de limitare a comercializării semințelor din anumite specii de plante furajere și de plante oleaginoase și pentru fibră la semințele care au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”

text:
               03/Volumul 10

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               11

         31991L0376

               L 203/108

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 25 iunie 1991
   de modificare a Directivei 86/109/CEE de limitare a comercializării semințelor din anumite specii de plante furajere și de plante oleaginoase și pentru fibră la semințele care au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”
   (91/376/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/654/CEE (2), în special articolul 3 alineatul (3),
   având în vedere Directiva 86/109/CEE (3) a Comisiei, astfel cum a fost modificată prin Directiva 89/424/CEE (4), în special articolul 3,
   întrucât Directiva 66/401/CEE permite comercializarea semințelor de bază, a semințelor certificate și a semințelor comerciale din anumite specii de plante furajere;
   întrucât articolul 3 alineatul (3) din Directiva 66/401/CEE autorizează Comisia să interzică vânzarea semințelor în cazul în care nu au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”;
   întrucât Directiva 86/109/CEE (3) prevede în special o limitare a comercializării semințelor din anumite plante furajere la semințele certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”;
   întrucât, pentru unele specii menționate în Directiva 86/109/CEE, această limitare a comercializării se aplică de la 1 iulie 1991; întrucât se pare că, pentru unele dintre speciile menționate, statele membre nu vor fi în măsură, la data respectivă, să producă suficiente semințe de bază și certificate pentru satisfacerea cererii de semințe din cadrul Comunității;
   întrucât, cu toate acestea, statele membre care au acceptat oficial soiurile din speciile menționate ar trebui să încurajeze producția de semințe din aceste specii de plante în vederea certificării lor oficiale ca „semințe de bază” sau ca „semințe certificate”;
   întrucât Comisia studiază mijloacele corespunzătoare pentru a încuraja comercializarea semințelor produse astfel;
   întrucât, prin urmare, este oportun să se prevadă anumite dispoziții tranzitorii aplicabile până când se va produce o cantitate suficientă de semințe de bază și de semințe certificate din speciile menționate;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent de semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 86/109/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 3
               Statele membre prevăd că, de la 1 iulie 1991, semințele de:

                                       —

                                       Alopecurus pratensis L.

                                       —

                                       coada vulpii

                                       —

                                          Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. S. și K. B. Presl

                                       —

                                       ovăscior

                                       —

                                       Bromus catharticus Vahl

                                       —

                                       obsigă

                                       —

                                       Bromus sitchensis Trin.

                                       —

                                       obsigă

                                       —

                                       Lupinus luteus

                                       —

                                       lupin galben, alte varietăți decât cele amare

                                       —

                                       Lupinus angustifolius L.

                                       —

                                       lupin albastru

                                       —

                                       Poa nemoralis L.

                                       —

                                       iarbă-deasă

                                       —

                                       Trisetum flavescens (L.) Beauv.

                                       —

                                       ovăscior auriu

                                       —

                                       Phacelia tanacetifolia Benth.

                                       —

                                       Zacelia

                                       —

                                       Sinapis alba L.

                                       —

                                       muștar alb

                     nu pot fi comercializate decât în cazul în care sunt certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».”

               2.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 3a
               (1)   În cazul în care nu se prevede altfel la alineatul (5), statele membre prevăd ca, de la 1 iulie 1991, să nu fie permisă comercializarea semințelor de:

                                       —

                                       Agrostis canina L.

                                       —

                                       bucățel

                                       —

                                       Festuca ovina L.

                                       —

                                       păiușul oilor

                                       —

                                       Lupinus albus L.

                                       —

                                       lupin alb, soiurile amare

                                       —

                                       Lupinus luteus L.

                                       —

                                       lupin galben, soiurile amare

                                       —

                                       Trifolium alexandrinum L.

                                       —

                                       trifoiul egiptean

                                       —

                                       Trifolium incarnatum L.

                                       —

                                       trifoiul încarnat

                                       —

                                       Trifolium resupinatum L.

                                       —

                                       trifoiul persan

                                       —

                                       Vicia sativa L.

                                       —

                                       măzăriche de primăvară

                                       —

                                       Vicia villosa Roth.

                                       —

                                       măzăriche de Cerdange

                     decât în cazul în care sunt certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».
               (2)   Statele membre informează Comisia, până la data menționată la alineatul (1), cu privire la cantitatea de semințe din speciile menționate la alineatul (1) care trebuie semănate pe teritoriul lor până la 31 decembrie 1991, în măsura în care este probabil ca respectiva cantitate să fie mai mare decât cantitatea disponibilă de semințe certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».
               (3)   Statele membre care informează Comisia, în conformitate cu alineatul (2), cu privire la posibilitatea unei penurii de semințe certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate»:

                           —

                           adună toate informațiile disponibile cu privire la adaptarea la teritoriul lor a soiurilor din speciile în cauză prevăzute în catalogul comun al soiurilor din speciile agricole și comunică aceste informații Comisiei până la 1 octombrie 1991;

                           —

                           încurajează întreținerea ecotipurilor existente ale speciilor în cauză, pentru ca acestea să poată îndeplini condițiile recunoașterii lor oficiale ca soiuri.

                     (4)   Statele membre care acceptă oficial soiurile din speciile prevăzute încurajează producția de semințe din speciile respective în vederea certificării lor oficiale ca «semințe de bază» sau «semințe certificate». Comisia studiază mijloacele corespunzătoare pentru a încuraja comercializarea semințelor produse astfel.
               (5)   Statele membre menționate la alineatul (3) sunt autorizate să permită comercializarea, până la 31 decembrie 1991, a semințelor declarate «semințe comerciale» în urma unui control oficial, într-o cantitate care să acopere deficitului indicat în conformitate cu dispozițiile alineatului (2). În afară de informațiile solicitate în conformitate cu anexa IV la Directiva 66/401/CEE, eticheta oficială:

                           —

                           indică de asemenea tipul declarat al materialului respectiv;

                           —

                           precizează că semințele sunt destinate exclusiv statului membru în cauză.

                     (6)   În cazul deficitelor care apar după 31 decembrie 1991, se aplică dispozițiile articolului 17 din Directiva 66/401/CEE.”

         Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 iunie 1991.

            Pentru Comisie

         Ray MAC SHARRY

            Membru al Comisiei

      (1)  JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66.

      (2)  JO L 353, 17.12.1990, p. 48.

      (3)  JO L 93, 8.4.1986, p. 21.

      (4)  JO L 196, 12.7.1989, p. 50.


title: Directiva 2005/75/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2005 de rectificare a Directivei 2004/18/CE privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii

text:
               06/Volumul 7

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               274

         32005L0075

               L 323/55

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

         DIRECTIVA 2005/75/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 16 noiembrie 2005
   de rectificare a Directivei 2004/18/CE privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2) și articolele 55 și 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1), după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Este necesar ca pragul aplicabil contractelor de achiziții având ca obiect anumite servicii subvenționate cu mai mult de 50 % să se alinieze în continuare la pragul aplicabil contractelor de achiziții de servicii atribuite de autoritățile contractante, altele decât autoritățile guvernamentale centrale, în conformitate cu intenția care condusese la adoptarea Directivei 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (3).

               (2)

               Această aliniere ar trebui menținută, de asemenea, în cadrul revizuirii pragurilor prevăzută la articolul 78 din Directiva 2004/18/CE.

               (3)

               În prezent, din cauza unei erori materiale, articolul 78 din Directiva 2004/18/CE nu garantează alinierea dorită. Prin urmare, ar trebui rectificate literele (b) și (c) din articolul 78 alineatul (2), mutând trimiterea la articolul 8 primul paragraf litera (b) de la litera (b) la litera (c),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   La articolul 78 alineatul (2) din Directiva 2004/18/CE, literele (b) și (c) se înlocuiesc cu următorul text:

               „(b)

               pragul prevăzut la articolul 67 alineatul (1) litera (a), la pragul revizuit, aplicabil contractelor de achiziții publice de servicii atribuite de autoritățile contractante prevăzute în anexa IV;

               (c)

               pragurile prevăzute la articolul 8 primul paragraf litera (b) și la articolul 67 alineatul (1) literele (b) și (c), la pragul revizuit, aplicabil contractelor de achiziții publice de servicii atribuite de autoritățile contractante care nu sunt prevăzute în anexa IV.”

         Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 ianuarie 2006.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasburg, 16 noiembrie 2005.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BORRELL FONTELLES

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  Avizul din 28 septembrie 2005 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Avizul Parlamentului European din 27 septembrie 2005 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 14 noiembrie 2005.

      (3)  JO L 134, 30.4.2004, p. 114, directivă astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1874/2004 al Comisiei (JO L 326, 29.10.2004, p. 17).


title: Directiva 2003/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de publicitate și sponsorizare în favoarea produselor din tutunText cu relevanță pentru SEE.

text:
               15/Volumul 10

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               4

         32003L0033

               L 152/16

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

         DIRECTIVA 2003/33/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 26 mai 2003
   privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de publicitate și sponsorizare în favoarea produselor din tutun
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 47 alineatul (2), articolul 55 și articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (3),
   întrucât:

               (1)

               Există diferențe între actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre în materie de publicitate și sponsorizare în favoarea produselor din tutun. În anumite situații, publicitatea și sponsorizarea în cauză depășesc frontierele statelor membre sau implică manifestări organizate la nivel internațional și constituie activități cărora li se aplică articolul 49 din tratat. Diferențele dintre legislațiile interne pot determina o creștere a barierelor în calea liberei circulații între statele membre a produselor sau a serviciilor care servesc drept suport pentru astfel de publicitate sau sponsorizare. În cazul publicității în presă au fost deja întâlnite anumite obstacole. În ceea ce privește sponsorizarea, este posibil ca denaturarea concurenței să se intensifice, astfel cum s-a observat deja în ceea ce privește organizarea unor manifestări sportive și culturale importante.

               (2)

               Aceste bariere trebuie eliminate și, în acest scop, este necesară apropierea normelor privind publicitatea și sponsorizarea în favoarea produselor din tutun în anumite cazuri. În special, trebuie precizat în ce măsură este permisă publicitatea în favoarea tutunului în anumite categorii de publicații.

               (3)

               Articolul 95 alineatul (3) din tratat impune Comisiei, prin propunerile sale privind instituirea și funcționarea pieței comune în domeniul sănătății, să pornească de la o bază care să asigure un nivel ridicat de protecție. În cadrul competențelor lor specifice, Parlamentul European și Consiliul încearcă, de asemenea, să atingă acest obiectiv. Legislațiile statelor membre care urmează să fie apropiate au ca scop protecția sănătății publice prin reglementarea promovării tutunului, un produs care creează dependență și care provoacă anual peste o jumătate de milion de decese în Comunitate, evitând astfel situațiile în care tinerii încep să fumeze la o vârstă precoce ca urmare a acestei promovări și devin dependenți.

               (4)

               Circulația pe piața internă a publicațiilor, cum ar fi periodice, ziare și reviste, este expusă unui risc considerabil de generare a unor bariere în calea liberei circulații care decurge din actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre care interzic sau reglementează publicitatea în favoarea tutunului în aceste mijloace de informare. Pentru a asigura libera circulație a tuturor acestor mijloace de informare pe piața internă, publicitatea în favoarea tutunului în acestea trebuie limitată la revistele și la periodicele care nu sunt destinate marelui public, de tipul celor destinate exclusiv profesioniștilor din domeniul comerțului cu tutun, și la publicațiile tipărite și publicate în țări terțe care nu sunt destinate în principal pieței comunitare.

               (5)

               Actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre privind anumite tipuri de sponsorizare cu efecte transfrontaliere în favoarea produselor din tutun generează un risc considerabil de denaturare a concurenței în domeniul acestei activități pe piața internă. Fără a reglementa sponsorizările la nivel strict național, pentru a elimina această denaturare, sponsorizările în cauză trebuie interzise numai pentru activitățile sau manifestările cu efecte transfrontaliere, care, în caz contrar, ar putea constitui un mijloc de evitare a restricțiilor impuse publicității directe.

               (6)

               Folosirea serviciilor societății informaționale constituie un mijloc de publicitate în favoarea produselor din tutun care se dezvoltă o dată cu dezvoltarea consumului și a accesului publicului la aceste servicii. Aceste servicii, precum și emisiunile de radio, care pot fi, de asemenea, transmise prin serviciile societății informaționale, sunt deosebit de atractive și de accesibile pentru consumatorii tineri. Publicitatea în favoarea produselor din tutun în ambele mijloace de informare menționate anterior are, prin însăși natura sa, un caracter transfrontalier și trebuie reglementată la nivel comunitar.

               (7)

               Distribuirea gratuită de produse din tutun face obiectul unor restricții în mai multe state membre, având în vedere potențialul ridicat de creare a dependenței. Au fost observate cazuri de distribuție gratuită în contextul activităților de sponsorizare din cadrul unor manifestări cu efecte transfrontaliere, care trebuie, prin urmare, interzise.

               (8)

               Standardele aplicabile la nivel internațional publicității și sponsorizării în favoarea produselor din tutun fac obiectul negocierilor în vederea elaborării unei Convenții-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății pentru combaterea tabagismului. Aceste negocieri sunt destinate instituirii unor norme imperative interne care să le completeze pe cele prevăzute prin prezenta directivă.

               (9)

               Comisia trebuie să elaboreze un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive. În programele comunitare relevante trebuie prevăzute dispoziții privind evaluarea efectelor prezentei directive asupra sănătății publice.

               (10)

               Statele membre trebuie să ia măsuri adecvate și eficiente pentru a asigura controlarea modului de aplicare a măsurilor adoptate în temeiul prezentei directive în conformitate cu legislațiile lor interne, astfel cum se prevede Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind rolul sancțiunilor în punerea în aplicare a legislației comunitare din domeniul pieței interne și prin Rezoluția Consiliului din 29 iunie 1995 privind aplicarea uniformă și eficientă a dreptului comunitar și a sancțiunilor aplicabile încălcărilor dreptului comunitar în domeniul pieței interne (4). Aceste mijloace trebuie să includă dispoziții care să permită intervenția persoanelor sau a organizațiilor care au un interes legitim legat de eliminarea activităților care nu sunt în conformitate cu prezenta directivă.

               (11)

               Sancțiunile prevăzute în temeiul prezentei directive nu trebuie să aducă atingere nici unei alte sancțiuni sau mijloace de acțiune prevăzute în temeiul legislațiilor interne.

               (12)

               Prezenta directivă reglementează publicitatea în favoarea produselor din tutun în alte mijloace de informare decât televiziunea, adică în presă și în alte mijloace de informare tipărite, în emisiunile de radio și în serviciile societății informaționale. De asemenea, aceasta reglementează sponsorizarea de către societățile din sectorul tutunului a emisiunilor de radio și a manifestărilor sau a activităților în care sunt implicate sau care se desfășoară în mai multe state membre sau care au alte efecte transfrontaliere, inclusiv distribuția gratuită sau la preț redus a unor produse din tutun. Celelalte forme de publicitate, cum ar fi publicitatea indirectă, precum și sponsorizarea manifestărilor sau a activităților care nu au efecte transfrontaliere nu intră în domeniul de aplicare a prezentei directive. Sub rezerva dispozițiilor prevăzute de tratat, statele membre își păstrează competența de a reglementa aceste aspecte după cum consideră necesar pentru a garanta protecția sănătății umane.

               (13)

               Publicitatea în favoarea medicamentelor de uz uman este reglementată prin Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (5). Publicitatea în favoarea produselor destinate depășirii dependenței de tutun nu intră în domeniul de aplicare a prezentei directive.

               (14)

               Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere Directivei 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune (6), care interzice toate formele de publicitate televizată pentru țigări și alte produse din tutun. Directiva 89/552/CEE prevede că programele de televiziune nu pot fi sponsorizate de întreprinderi a căror activitate principală este fabricarea sau vânzarea țigărilor și a altor produse din tutun sau furnizarea de servicii pentru care directiva menționată anterior interzice publicitatea. Directiva 89/552/CEE interzice, de asemenea, vânzarea produselor din tutun prin teleshopping.

               (15)

               Caracterul transnațional al publicității este recunoscut prin Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre referitoare la publicitatea înșelătoare (7). Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (8) conține dispoziții privind utilizarea unor descrieri înșelătoare pe etichetele produselor din tutun al căror efect transfrontalier a fost, de asemenea, recunoscut.

               (16)

               Directiva 98/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 1998 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de publicitate și sponsorizare în favoarea produselor din tutun (9) a fost anulată de Curtea de Justiție în cauza C-376/98 Republica Federală Germania contra Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene
                   (10). Trimiterile la Directiva 98/43/CE trebuie interpretate ca trimiteri la prezenta directivă.

               (17)

               În conformitate cu principiul proporționalității, în vederea îndeplinirii obiectivului fundamental reprezentat de buna funcționare a pieței interne, este necesar și adecvat să se reglementeze publicitatea și sponsorizarea în favoarea produselor din tutun. Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor urmărite în conformitate cu articolul 5 al treilea paragraf din tratat.

               (18)

               Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special prin Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Prezenta directivă este destinată în special asigurării dreptului fundamental la libertatea de exprimare,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiectul și domeniul de aplicare
   (1)   Scopul prezentei directive este armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la publicitatea în favoarea produselor din tutun și la promovarea acestora:

               (a)

               în presă și în alte publicații tipărite;

               (b)

               în emisiunile de radio;

               (c)

               în cadrul serviciilor societății informaționale și

               (d)

               prin intermediul sponsorizării în domeniul tutunului, inclusiv prin distribuția gratuită de produse din tutun.

         (2)   Prezenta directivă are ca scop asigurarea liberei circulații a mijloacelor de informare în cauză și a serviciilor aferente acestora și eliminarea obstacolelor din calea funcționării pieței interne.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „produse din tutun” înseamnă toate produsele destinate a fi fumate, prizate, supte sau mestecate, atunci când sunt, chiar și parțial, din tutun;

               (b)

               „publicitate” înseamnă orice tip de comunicare comercială al cărei scop sau efect direct sau indirect este promovarea unui produs din tutun;

               (c)

               „sponsorizare” înseamnă orice contribuție publică sau privată la orice manifestare, activitate sau în favoarea unui individ al cărei scop sau efect direct sau indirect este promovarea unui produs din tutun;

               (d)

               „serviciile societății informaționale” înseamnă servicii în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (11).

         Articolul 3
   Publicitatea în mijloace de informare tipărite și prin intermediul serviciilor societății informaționale
   (1)   Publicitatea în presă și în alte publicații tipărite este limitată la publicațiile destinate exclusiv profesioniștilor din domeniul comerțului cu tutun și la publicațiile tipărite și publicate în țări terțe, în cazul în care publicațiile respective nu sunt destinate în principal pieței comunitare.
   Orice altă publicitate în presă sau în alte publicații tipărite este interzisă.
   (2)   Publicitatea care nu este permisă în presă și în alte publicații scrise nu este permisă în cadrul serviciilor societății informaționale.
   Articolul 4
   Publicitatea radiodifuzată și sponsorizarea
   (1)   Se interzice orice formă de publicitate radiodifuzată în favoarea produselor din tutun.
   (2)   Emisiunile de radio nu pot fi sponsorizate de întreprinderi a căror activitate principală este fabricarea sau vânzarea produselor din tutun.
   Articolul 5
   Sponsorizarea manifestărilor
   (1)   Sponsorizarea manifestărilor sau a activităților în care sunt implicate sau care se desfășoară în mai multe state membre sau care au alte efecte transfrontaliere este interzisă.
   (2)   Distribuția gratuită de produse din tutun în cadrul sponsorizării manifestărilor menționate la alineatul (1) al cărei scop sau efect direct sau indirect este promovarea unui produs din tutun este interzisă.
   Articolul 6
   Raportare
   Până la 20 iunie 2008, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social un raport privind aplicarea prezentei directive. Raportul este însoțit de toate propunerile de modificare a prezentei directive pe care Comisia le consideră necesare.
   Articolul 7
   Sancțiuni și aplicare
   Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor aplicabile încălcării dispozițiilor interne adoptate în temeiul prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și să aibă efect de descurajare. Statele membre informează Comisia cu privire la acest regim până la data prevăzută la articolul 10 și o informează fără întârziere cu privire la orice modificare ulterioară a acestora.
   Regimul în cauză conține dispoziții care garantează că persoanele sau organizațiile care, în temeiul legislației interne, pot dovedi că au un interes legitim legat de eliminarea publicității, a sponsorizării sau a unei alte activități incompatibile cu prezenta directivă, au dreptul de a intenta o acțiune în justiție împotriva publicității sau a sponsorizării respective sau de a sesiza organul administrativ competent cu privire la publicitatea sau sponsorizarea respectivă pentru ca acesta fie să se pronunțe asupra plângerii, fie să demareze procedurile judiciare adecvate.
   Articolul 8
   Libera circulație a produselor și serviciilor
   Statele membre nu interzic sau nu restricționează libera circulație a produselor sau a serviciilor care se conformează prezentei directive.
   Articolul 9
   Trimiterile la Directiva 98/43/CE
   Trimiterile la Directiva 98/43/CE anulată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă.
   Articolul 10
   Punerea în aplicare
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 31 iulie 2005. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 11
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 12
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 26 mai 2003.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         P. COX

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. DRYS

      (1)  JO C 270 E, 25.9.2001, p. 97.

      (2)  JO C 36, 8.2.2002, p. 104.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 20 noiembrie 2002 (nepublicat în Jurnalul Oficial până la această dată) și Decizia Consiliului din 27 martie 2003.

      (4)  JO C 188, 22.7.1995, p. 1.

      (5)  JO L 311, 28.11.2001, p. 67.

      (6)  JO L 298, 17.10.1989, p. 23, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 202, 30.7.1997, p. 60).

      (7)  JO L 250, 19.9.1984, p. 17, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 290, 23.10.1997, p. 18).

      (8)  JO L 194, 18.7.2001, p. 26.

      (9)  JO L 213, 30.7.1998, p. 9.

      (10)  Culegere 2000, p. I-8419.

      (11)  JO L 204, 21.7.1998, p. 37, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/48/CE (JO L 217, 5.8.1998, p. 18).


title: Directiva 2003/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 de efectuare a celei de-a douăzeci și cincea modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (substanțe clasificate drept cancerigene, mutagene sau substanțe toxice pentru reproducere – c/m/r)Text cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0036

Official Journal L 156 , 25/06/2003 P. 0026 - 0030 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 31 P. 203  - 207

		20030526Directiva 2003/36/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 26 mai 2003de efectuare a celei de-a douăzeci și cincea modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (substanțe clasificate drept cancerigene, mutagene sau substanțe toxice pentru reproducere – c/m/r)(Text cu relevanță pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95 al acestuia,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social european [2],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat [3],întrucât:(1) Directiva 76/769/CEE a Consiliului [4] prevede restricții privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase.(2) Măsurile prevăzute în prezenta directivă se încadrează în planul de acțiune care face obiectul Deciziei nr. 646/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 martie 1996 pentru adoptarea planului de acțiune pentru combaterea cancerului în cadrul acțiunilor din domeniul sănătății publice (1996-2000) [5].(3) În vederea îmbunătățirii protecției sănătății și a siguranței consumatorilor, substanțele clasificate drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere și preparatele care le conțin nu ar trebui introduse pe piață pentru uzul publicului larg.(4) Directiva 94/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 de efectuare a celei de-a paisprezecea modificări a Directivei 76/769/CEE [6] instituie, sub forma unui apendice cu privire la punctele 29, 30 și 31 din anexa I la Directiva 76/769/CEE, o listă a substanțelor clasificate drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, din categoria 1 sau 2. Aceste substanțe, precum și preparatele care le conțin, nu ar trebui introduse pe piață pentru uzul publicului larg.(5) Directiva 94/60/CE prevedea ca această listă să fie completată la scurt timp după publicarea unei adaptări la progresul tehnic a anexei I la Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase [7], care cuprinde substanțele clasificate drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, din categoria 1 sau 2.(6) Directiva 2001/59/CE a Comisiei [8], prin care s-a efectuat cea de-a douăzeci și opta adaptare la progresul tehnic a Directivei 67/548/CEE a Consiliului și, în special, anexa I cuprinde două substanțe recent clasificate drept cancerigene din categoria 1, 19 substanțe recent clasificate drept cancerigene din categoria 2, cinci substanțe recent clasificate drept mutagene din categoria 2, o substanță recent clasificată drept toxică pentru reproducere din categoria 1 și 16 substanțe recent clasificate drept toxice pentru reproducere din categoria 2.(7) Aceste substanțe ar trebui adăugate la lista din apendicele la anexa I la Directiva 76/769/CEE.(8) Au fost luate în considerare riscurile și avantajele substanțelor recent clasificate în Directiva 2001/59/CE drept cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, din categoria 1 sau 2.(9) Prezenta directivă se aplică fără a aduce atingere legislației comunitare care prevede cerințele minime pentru protecția lucrătorilor, enunțate de Directiva 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă [9] și de directivele speciale adoptate în temeiul acesteia și, în special, de Directiva 90/394/CEE a Consiliului din 28 iunie 1990 privind protecția lucrătorilor la locul de muncă împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni [10],ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Substanțele enumerate în anexa la prezenta directivă se adaugă la substanțele enumerate la punctele 29, 30 și 31 din apendicele la anexa I la Directiva 76/769/CEE. Substanțele enumerate în anexa la prezenta directivă la punctul 1 litera (c) se elimină din lista 2 de la punctul 29 din anexa I la Directiva 76/769/CEE.Articolul 2(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 25 iunie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 25 decembrie 2004.(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 26 mai 2003.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleP. CoxPentru ConsiliuPreședinteleG. Drys[1] JO C 126 E, 28.5.2002, p. 398.[2] JO C 221, 17.9.2002, p. 8.[3] Avizul Parlamentului European din 11 iunie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial), Poziția comună a Consiliului din 21 ianuarie 2003 (JO C 64 E, 18.3.2003, p. 6) și Decizia Parlamentului European din 10 aprilie 2003 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).[4] JO L 262, 27.9.1976, p. 201. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/62/CE a Comisiei (JO L 183, 12.7.2002, p. 58).[5] JO L 95, 16.4.1996, p. 9. Decizie abrogată la 31 decembrie 2002 prin Decizia nr. 1786/2002/CE (JO L 271, 9.10.2002, p. 1).[6] JO L 365, 31.12.1994, p. 1.[7] JO L 196, 16.8.1967, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2001/59/CE a Comisiei (JO L 225, 21.8.2001, p. 1).[8] JO L 225, 21.8.2001, p. 1.[9] JO L 183, 29.6.1989, p. 1.[10] JO L 196, 26.7.1990, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 1999/38/CE a Consiliului (JO L 138, 1.6.1999, p. 66).--------------------------------------------------20030526ANEXĂApendicele la anexa I la Directiva 76/769/CEE se modifică după cum urmează:1. listele de la titlul "Punctul 29 – Cancerigene" se modifică după cum urmează:(a) în lista pentru categoria 1, se adaugă următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |Butan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [1] | 601-004-01-8 | 203-448-7 [1] | 106-97-8 [1] | C, S |Izobutan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [2] | 200-857-2 [2] | 75-28-5 [2] |1,3-Butadienă | 601-013-00-X | 203-450-8 | 106-99-0 | D |(b) în lista pentru categoria 2, se adaugă următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |Oxid de beriliu | 004-003-00-8 | 215-133-1 | 1304-56-9 | E |Cromat de sodiu | 024-018-00-3 | 231-889-5 | 7775-11-3 | E |Tricloretilenă; tricloretenă | 602-027-00-9 | 201-167-4 | 79-01-6 | |α-Clortoluen; clorură de benzil | 602-037-00-3 | 202-853-6 | 100-44-7 | E |2,3-dibrompropan-1-ol; 2,3-dibrom-1-propanol | 602-088-00-1 | 202-480-9 | 96-13-9 | E |Oxid de propilenă; 1,2-epoxipropan; metiloxiran | 603-055-00-4 | 200-879-2 | 75-56-9 | E |Fenil glicidil-eter; 2,3-epoxipropil fenil eter; 1,2-epoxi-3-fenoxipropan | 603-067-00-X | 204-557-2 | 122-60-1 | E |Furan | 603-105-00-5 | 203-727-3 | 110-00-9 | E |R-2,3-epoxi-1-propanol | 603-143-00-2 | 404-660-4 | 57044-25-4 | E |(R)-1-clor-2,3-epoxipropan | 603-166-00-8 | 424-280-2 | 51594-55-9 | |2,3-dinitrotoluen | 609-050-00-3 | 210-013-5 | 602-01-7 | E |3,4-dinitrotoluen | 609-051-00-9 | 210-222-1 | 610-39-9 | E |3,5-dinitrotoluen | 609-052-00-4 | 210-566-2 | 618-85-9 | E |2,5-dinitrotoluen | 609-055-00-0 | 210-581-4 | 619-15-8 | E |6-hidroxi-1-(3-izopropoxipropil)-4-metil-2-oxo-5-[4-(fenilazo)fenilazo]-1,2-dihidro-3-piridincarbonitril | 611-057-00-1 | 400-340-3 | 85136-74-9 | |(6-(4-hidroxi-3-(2-metoxifenilazo)-2-sulfonato-7-naftilamino)-1,3,5-triazin-2,4-dil)bis[(amino-1-metiletil)-amoniu]formiat | 611-058-00-7 | 402-060-7 | 108225-03-2 | |Trisodiu-[4′-(8-acetilamino-3,6-disulfonato-2-naftilazo)-4′′-(6-benzoilamino-3-sulfonato-2-naftilazo)bifenil-1,3′,3′′,1′′′-tetraolato-O, O′, O′′, O′′′]cupru(II) | 611-063-00-4 | 413-590-3 | — | |Fenilhidrazină [1] | 612-023-00-9 | 202-873-5 [1] | 100-63-0 [1] | E |Clorură de fenilhidrazină [2] | 200-444-7 [2] | 59-88-1 [2] |Hidroclorură de fenilhidrazină [3] | 248-259-0 [3] | 27140-08-5 [3] |Sulfat de fenilhidrazină (2:1) [4] | 257-622-2 [4] | 52033-74-6 [4] |Un amestec de: N-[3-hidroxi-2-(2-metil-acril amino-metoxi)propoximetil]-2-metilacrilamidă; N-[2,3-Bis-(2-metil-acril amino-metoxi)propoximetil]-2-metilacrilamidă; metacrilamidă; 2-metil-N-(2-metil-acril aminometoximetil)-acrilamidă; N-2,3-dihidroxipropil oximetil)-2-metilacrilamidă | 616-057-00-5 | 412-790-8 | — | |(c) în lista pentru categoria 2, se elimină următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |Butan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [1] | 601-004-01-8 | 203-448-7 [1] | 106-97-8 [1] | C, S |Izobutan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [2] | 200-857-2 [2] | 75-28-5 [2] |1,3-Butadienă | 601-013-00-X | 203-450-8 | 106-99-0 | D |2. la titlul "Punctul 30 – Mutagene", în lista pentru categoria 2, se adaugă următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |Cromat de sodiu | 024-018-00-3 | 231-889-5 | 7775-11-3 | E |Butan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [1] | 601-004-01-8 | 203-448-7 [1] | 106-97-8 [1] | C, S |Izobutan [care conține ≥ 0,1 % Butadienă (203-450-8)] [2] | 200-857-2 [2] | 75-28-5 [2] |1,3-Butadienă buta-1,3-dienă | 601-013-00-X | 203-450-8 | 106-99-0 | D |Oxid de propilenă; 1,2-epoxipropan; Metiloxiran | 603-055-00-4 | 200-879-2 | 75-56-9 | E |1,3,5-tris-[(2S și 2R)-2,3-epoxipropil]-1,3,5-triazin-2,4,6-(1H, 3H, 5H)-trionă | 616-091-00-0 | 423-400-0 | 59653-74-6 | E |3. listele de la titlul "Punctul 31 – Toxice pentru reproducere" se modifică după cum urmează:(a) în lista pentru categoria 1, se adaugă următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |2-brompropan | 602-085-00-5 | 200-855-1 | 75-26-3 | E |(b) în lista pentru categoria 2, se adaugă următoarele:Substanțe | Număr de index | Număr CE | Număr CAS | Observații |Flusilazol (ISO); bis(4-fluorfenil)-(metil)-(1H-1,2,4-triazol-1-ilmetil)-silan | 014-017-00-6 | — | 85509-19-9 | E |Un amestec de: 4-[[bis-(4-fluorfenil)-metilsilil]metil]-4H-1,2,4-triazol; 1-[[bis-(4-fluorfenil)metil-sil]metil]-1H-1,2,4-triazol | 014-019-00-7 | 403-250-2 | — | E |Bis(2-metoxietil) eter | 603-139-00-0 | 203-924-4 | 111-96-6 | |R-2,3-epoxi-1-propanol | 603-143-002 | 404-660-4 | 57044-25-4 | E |Fluazifop butil (ISO); butil (RS)-2-[4-(5-trifluormetil-2-piridiloxi)fenoxi]propionat | 607-304-00-8 | 274-125-6 | 69806-50-4 | |Vinclozolin (ISO); N-3,5-diclorfenil-5-metil-5-vinil-1,3-oxazolidină-2,4-dionă | 607-307-00-4 | 256-599-6 | 50471-44-8 | |Acid metoxiacetic | 607-312-00-1 | 210-894-6 | 625-45-6 | E |Bis(2-etilhexil)ftalat; di-(2-etilhexil) ftalat; DEHP | 607-317-00-9 | 204-211-0 | 117-81-7 | |Ftalat de dibutil; DBP | 607-318-00-4 | 201-557-4 | 84-74-2 | |(+/-) tetrahidrofurfuril (R)-2-[4-(6-clorchinoxalin-2-iloxi)feniloxi]propionat | 607-373-00-4 | 414-200-4 | 119738-06-6 | E |Flumioxazin (ISO); N-(7-fluor-3,4-dihidro-3-oxo-4-prop-2-inil-2H-1,4-benzoxazin-6-il)ciclohex-1-ene-1,2-dicarboxamidă | 613-166-00-X | — | 103361-09-7 | |(2RS, 3RS)-3-(2-clorfenil)-2-(4-fluorfenil)-[(1H-1,2,4-triazol-1-il)-metil]oxiran | 613-175-00-9 | 406-850-2 | 106325-08-0 | |N, N-Dimetilacetamidă | 616-011-00-4 | 204-826-4 | 127-19-5 | E |Formamidă | 616-052-00-8 | 200-842-0 | 75-12-7 | |N-metil acetamidă | 616-053-00-3 | 201-182-6 | 79-16-3 | |N-metil formamidă | 616-056-00-X | 204-624-6 | 123-39-7 | E |--------------------------------------------------


title: Directiva 2001/97/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2001 de modificare a Directivei 91/308/CEE a Consiliului pentru prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor

text:
Anunţ juridic important

|

32001L0097

Jurnalul Oficial L 344 , 28/12/2001 p. 0076 - 0082

		20011204Directiva 2001/97/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 4 decembrie 2001de modificare a Directivei 91/308/CEE a Consiliului pentru prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilorPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2), prima și a treia teză și articolul 95,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 251 din Tratat [3], având în vedere proiectul comun aprobat de Comitetul de conciliere la 18 septembrie 2001,întrucât:(1) Este oportun ca Directiva 91/308/CEE [4], denumită în continuare "directiva", unul dintre principalele instrumentele internaționale de combatere a spălării banilor, să fie actualizată în conformitate cu concluziile Comisiei și cu solicitările exprimate de Parlamentul European și de statele membre. Astfel, directiva nu ar trebui să reflecte doar cele mai bune practici internaționale în materie ci, de asemenea, ar trebui să stabilească în continuare un standard înalt de protecție a sectorului financiar și a altor activități vulnerabile împotriva efectelor dăunătoare ale criminalității.(2) Acordul General pentru Schimbul de Servicii (GATS) permite membrilor să adopte măsurile necesare de protecție a moralei publice și măsuri prudențiale, inclusiv pentru a asigura stabilitatea și integritatea sistemului financiar. Aceste măsuri nu trebuie să impună restricții care să depășească ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective.(3) Directiva nu stabilește clar autoritățile statului membru care ar trebui să primească rapoarte privind tranzacții suspecte de la sucursalele instituțiilor de credit și financiare cu sediul într-un alt stat membru, nici autoritățile statului membru care au responsabilitatea de a asigura respectarea directivei de către sucursalele respective. Autoritățile statelor membre în care se află sucursala ar trebui să primească aceste rapoarte și să își exercite responsabilitățile menționate.(4) Această împărțire a responsabilităților ar trebui să fie stabilită clar în cadrul directivei, printr-o modificare a definiției "instituției de creditare" și a "instituției financiare".(5) Parlamentul European și-a exprimat îngrijorarea privind faptul că activitățile caselor de schimb valutar ("birouri de schimb") și ale societăților de transfer de bani sunt vulnerabile față de spălarea banilor. Aceste activități ar trebui reglementate de prezenta directivă. Pentru a elimina orice îndoială în această privință, directiva ar trebui să confirme clar includerea acestor activități.(6) Pentru a asigura o acoperire cât mai completă a sectorului financiar este necesară precizarea explicită a faptului că directiva se aplică și activităților firmelor de investiții definite în Directiva 93/22/CEE a Consiliului din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare [5].(7) Directiva nu obligă statele membre decât la combaterea spălării profiturilor obținute din traficul de droguri. În ultimii ani s-a manifestat tendința de a defini într-un sens mai amplu spălarea banilor pe baza unei plaje mai largi de delicte principale sau secundare, reflectată, de exemplu, de revizuirea din 1996 a celor 40 de recomandări ale Grupului de acțiune financiară internațională (GAFI), principalul organism internațional de combatere a spălării banilor.(8) Lărgirea gamei de delicte principale facilitează raportarea tranzacțiilor suspecte și cooperarea internațională în materie. În consecință, directiva ar trebui actualizată în acest sens.(9) În Acțiunea comună 98/699/JAI din 3 decembrie 1998 adoptată de Consiliu privind spălarea banilor, identificarea, urmărirea, înghețarea, sechestrarea și confiscarea instrumentelor și profiturilor din delicte [6], statele membre au convenit ca toate delictele grave, așa cum sunt definite în acțiunea comună, să devină delict principal în scopul incriminării spălării de bani.(10) Suprimarea crimei organizate, în special, este strâns legată de măsurile de combatere a spălării banilor. Prin urmare, lista delictelor principale ar trebui adaptată în consecință.(11) Directiva impune obligații referitoare în primul rând la raportarea tranzacțiilor suspecte. Ar fi mai adecvat și în mai mare consonanță cu viziunea Planului de Acțiune pentru Combaterea Crimei Organizate [7] să se extindă interzicerea spălării banilor prevăzută de directivă.(12) La 21 decembrie 1998 Consiliul adoptă Acțiunea comună 98/733/JAI privind incriminarea ca delict penal a apartenenței la o organizație criminală din statele membre ale Uniunii Europene [8]. Acțiunea comună reflectă acordul statelor membre asupra necesității unei abordări comune în acest domeniu.(13) Conform directivei, rapoartele privind tranzacțiile suspecte sunt elaborate de sectorul financiar, în special de instituțiile de creditare din fiecare stat membru. Există dovezi că întărirea controalelor în sectorul financiar i-a impulsionat pe spălătorii de bani să caute metode alternative pentru a ascunde proveniența profiturilor obținute din activități criminale.(14) În rândul spălătorilor de bani se manifestă tendința de a face apel din ce în ce mai mult la activități fără caracter financiar. Această constatare este confirmată de activitatea GAFI privind tehnicile și tipologiile de spălare a banilor.(15) Obligațiile enunțate în directivă privind identificarea clienților, evidența și raportarea tranzacțiilor suspecte ar trebui extinse la un număr limitat de activități și profesiuni care au dovedit a fi vulnerabile la spălarea banilor.(16) Notarii și membrii profesiunilor juridice independente, așa cum sunt definiți în statele membre, ar trebui să intre sub incidența dispozițiilor directivei atunci când participă la tranzacții financiare sau corporative, inclusiv atunci când consiliază pe probleme fiscale, când există un risc major de a se abuza de serviciile acestor profesioniști în scopul spălării profiturilor obținute din activități criminale.(17) Totuși, în cazurile în care membrii independenți ai profesiunilor juridice, recunoscuți și controlați legal, cum ar fi avocații, evaluează poziția juridică a unui client sau reprezintă un client într-un proces, nu ar fi oportun ca directiva să le impună raportarea, în legătură cu aceste activități, a unor eventuale suspiciuni privind spălarea de bani. Este indicat să se exonereze de orice obligație de a raporta informațiile obținute înainte, în timpul sau după desfășurarea procesului sau în timpul evaluării situației juridice a unui client. Astfel, consilierea juridică rămâne supusă obligației de păstrare a secretului profesional cu excepția cazului în care consilierul juridic participă la activități de spălare a banilor, consilierea juridică este oferită în scopul spălării banilor sau avocatul știe că clientul dorește consiliere juridică în scopul spălării banilor.(18) Serviciile direct comparabile trebuie să fie tratate în același mod când sunt practicate de oricare dintre profesioniștii la care se referă prezenta directivă. Pentru a asigura respectarea drepturilor prevăzute în Convenția Europeană pentru Protecția Drepturilor Omului și a Libertăților Fundamentale (CEDH) și în Tratatul Uniunii Europene, în cazul auditorilor, contabililor externi și consilierilor fiscali care, în unele state membre, pot apăra sau reprezenta un client în cadrul unei acțiuni judiciare sau pot evalua situația juridică a unui client, informațiile pe care le obțin în exercitarea acestor activități nu trebuie să fie supuse obligației de raportare în conformitate cu directiva.(19) Directiva face referire, pe de o parte, la "autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor" la care trebuie trimise rapoartele privind operațiunile suspecte și, pe de altă parte, la autoritățile îndreptățite prin legi sau regulamente să supravegheze activitatea oricăror instituții sau persoane care intră sub incidența directivei ("autoritățile competente"). Se înțelege că directiva nu obligă statele membre să creeze astfel de "autorități competente" dacă acestea nu există și că asociațiile barourilor și alte organisme cu autoreglementare ale profesiunilor independente nu reprezintă "autorități competente".(20) În cazul notarilor și juriștilor independenți, statele membre au dreptul, pentru a respecta obligația acestor profesioniști de a păstra discreția privind clienții, să nominalizeze barourile sau alte organisme cu autoreglementare ale profesiunilor independente drept organisme cărora acești profesioniști le pot adresa rapoarte privind posibile cazuri de spălare a banilor. Normele care reglementează regimul acestor rapoarte și posibila lor transmitere la "autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor" și, în general, formele de cooperare între barouri sau organismele profesionale și aceste autorități trebuie determinate de către statele membre,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 91/308/CEE se modifică după cum urmează:1. Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 1În sensul prezentei directive:(A) Termenul "instituție de creditare" desemnează o instituție de creditare, așa cum a fost definită în articolul 1 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2000/12/CE [] și include sucursalele în sensul articolului 1 alineatul (3) din directivă, amplasate în Comunitate, ale instituțiilor de creditare cu sediul în Comunitate sau în afara acesteia;(B) Termenul "instituție financiară" desemnează:1. o întreprindere diferită de o instituție de creditare a cărei activitate principală este realizarea uneia sau a mai multora dintre operațiile incluse la numerele 2 - 12 și 14 din lista stabilită în anexa I la Directiva 2000/12/CE; acestea includ activitățile caselor de schimb valutar (birouri de schimb) și ale birourilor de transfer de bani;2. o societate de asigurări autorizată în conformitate cu Directiva 79/267/CEE [], în măsura în care efectuează activitățile reglementate de directiva respectivă;3. o societate de investiții așa cum este definită în articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/22/CEE [];4. o societate de investiții colective care își comercializează propriile produse sau acțiuni.Definiția instituției financiare include sucursalele amplasate în Comunitate ale instituțiilor financiare cu sediul central în interiorul sau în afara Comunității(C) Termenul "spălarea banilor" desemnează următorul comportament, atunci când este intenționat:- conversia sau transferul de proprietate, știut fiind că proprietatea provine dintr-o activitate criminală sau din participarea la o astfel de activitate, în scopul de a ascunde sau de a denatura proveniența ilicită a proprietății sau de a sprijini o persoană implicată în comiterea acestor activități pentru a se sustrage consecințelor juridice ale acțiunii sale;- ascunderea sau denaturarea naturii, provenienței, amplasării, dispunerii, circulației și drepturilor referitoare la proprietate sau la dreptul de prorietate în legătură cu care autorul știe că provin dintr-o activitate criminală sau din participarea la o astfel de activitate;- achiziționarea, deținerea sau utilizarea proprietății, știindu-se, în momentul primirii, că proprietatea provine dintr-o activitate criminală sau din participarea la o astfel de activitate;- participarea la oricare din acțiunile menționate la alineatele anterioare, asocierea în vederea comiterii acestora, tentativa de comitere și asistența, instigarea, facilitarea și consilierea în vederea comiterii acțiunilor menționate.Cunoașterea, intenția sau scopul, considerate elemente ale activităților menționate anterior, pot fi deduse din împrejurări obiective.Spălarea banilor este considerată astfel chiar dacă activitățile care au generat proprietatea ce urmează a fi spălată au fost efectuate pe teritoriul unui alt stat membru sau al unei țări terțe.(D) Termenul "proprietate" desemnează activele de orice fel, corporale sau necorporale, mobile sau imobile, tangibile sau intangibile, precum și documentele sau instrumentele legale care dovedesc dreptul de proprietate asupra acestor active sau drepturile legate de acestea.(E) Termenul "activitate criminală" desemnează orice fel de implicare criminală în comiterea unei infracțiuni grave.Infracțiuni grave sunt, cel puțin:- oricare dintre delictele definite în articolul 3 alineatul (1) litera (a) din Convenția de la Viena;- activitățile organizațiilor criminale definite în articolul 1 din Acțiunea Comună 98/733/JAI [];- frauda, cel puțin gravă, definită în articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 din Convenția pentru protecția drepturilor financiare ale Comunităților Europene [];- corupția;- un delict care poate genera profituri substanțiale și care se pedepsește cu o sentință severă de detenție în conformitate cu legea penală a statului membru.Statele membre modifică înainte de 15 decembrie 2004 definiția prevăzută la această liniuță pentru a o armoniza cu definiția infracțiunilor grave din Acțiunea comună 98/699/JAI. Consiliul invită Comisia să prezinte înainte de 15 decembrie 2004 o propunere de directivă care să modifice în acest sens prezenta directivă.Statele membre pot desemna orice alt delict drept activitate criminală în sensul prezentei directive.(F) Termenul "autorități competente" desemnează autoritățile naționale împuternicite prin lege sau reglementare să supravegheze activitatea oricăror instituții sau persoane care intră sub incidența prezentei directive.2. Se inserează următorul articol:"Articolul 2aStatele membre asigură faptul că obligațiile stabilite în prezenta directivă sunt impuse următoarelor instituții:1. instituțiile de creditare definite la articolul 1 punctul (A);2. instituțiile financiare definite la articolul 1 punctul (B)și următoarele persoane juridice sau fizice aflate în exercițiul funcțiunii:3. auditori, contabili externi și consultanți fiscali;4. agenții imobiliari;5. notarii și alți membri ai profesiunilor juridice independente, când participă:(a) fie prin asistență la planificarea sau executarea tranzacțiilor pentru clienții lor privind(i) cumpărarea și vânzarea proprietăților imobiliare sau a firmelor;(ii) gestionarea banilor, valorilor mobiliare sau a altor active ale clientului;(iii) deschiderea sau gestionarea unei bănci, a unor conturi de economii sau de valori mobiliare;(iv) organizarea contribuțiilor necesare pentru crearea, funcționarea sau gestionarea societăților;(v) crearea, operarea sau gestionarea trusturilor, companiilor sau structurilor similare;(b) sau acționând în numele clientului în orice tranzacție financiară sau imobiliară;6. distribuitorii de produse de mare valoare, cum ar fi pietre sau metale prețioase sau lucrări de artă, licitatorii, ori de câte ori plata se face în numerar, iar valoarea sa depășește 15000 EUR;7. cazinouri."3. Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 3(1) Statele membre se asigură că instituțiile și persoanele menționate în prezenta directivă solicită identificarea prin documente justificative a clienților atunci când inițiază relații de afaceri, în special în cazul în care clienții sunt instituții, când clienții își deschid un cont sau un cont de economii sau când li se oferă facilități legate de depozitarea valorilor.(2) Cerința de a realiza identificarea se aplică și la orice tranzacție cu altfel de clienți decât cei menționați la alineatul (1), care implică o sumă de peste 15000 EUR, fie că tranzacția este efectuată într-o singură operație, fie în mai multe operații care par să aibă legătură una cu alta. Atunci când suma nu se cunoaște în momentul efectuării tranzacției, instituția sau persoana în cauză recurge la identificare imediat ce a aflat suma și stabilește că pragul a fost atins.(3) Prin derogare de la alineatele precedente, cerința de realiza identificarea în cazul polițelor de asigurare eliberate de societățile de asigurări în sensul Directivei 92/96/CEE a Consiliului din 10 noiembrie 1992 pentru coordonarea dispozițiilor legale, administrative și de reglementare cu privire la asigurarea de viață directă (Directiva a treia privind asigurarea de viață) [], în cazurile în care societățile de asigurări efectuează activități reglementate de această directivă, nu se aplică atunci când valoarea primei periodice care se plătește într-un an nu depășește 1000 EUR sau când se plătește o singură primă de 2500 EUR sau mai puțin. Dacă valoarea primei periodice sau valorile care se plătesc într-un an cresc astfel încât depășesc pragul de 1000 EUR, identificarea este obligatorie.(4) Statele membre pot specifica faptul că realizarea identificării nu este obligatorie pentru polițele de asigurare privind sisteme de pensii încheiate pe baza unui contract de angajare sau datorită ocupației asiguratului, cu condiția ca aceste polițe să nu conțină nici o clauză de renunțare și să nu fie folosite ca garanție pentru un credit.(5) Prin derogare de la alineatele anterioare, toți clienții cazinourilor se vor identifica atunci când cumpără sau vând fise de joc cu o valoare de peste 1000 EUR.(6) Cazinourile aflate sub supravegherea statului se consideră că au respectat obligația de identificare stabilită în prezenta directivă dacă înregistrează și identifică clienții imediat la intrare, indiferent de numărul de fise cumpărate.(7) În cazul existenței unor suspiciuni dacă clienții menționați în alineatele anterioare acționează în nume propriu, sau dacă este sigur că nu acționează în nume propriu, instituțiile și persoanele menționate în prezenta directivă iau măsuri rezonabile pentru a obține informații privind identitatea reală a persoanelor în numele cărora acționează clientul.(8) Instituțiile și persoanele menționate în prezenta directivă efectuează această identificare chiar dacă valoarea tranzacției este mai mică decât pragul stabilit, oricând există o suspiciune de spălare de bani.(9) Instituțiile și persoanele care fac obiectul prezentei directive nu sunt supuse cerințelor de identificare prevăzute în prezentul articol dacă clientul este o instituție de creditare sau financiară menționată în prezenta directivă sau o instituție de creditare sau financiară situată într-o țară terță care impune, în opinia statului membru relevant, cerințe echivalente celor cuprinse în prezenta directivă.(10) Statele membre pot dispune că cerințele de identificare referitoare la tranzacțiile menționate în alineatele (3) și (4) sunt îndeplinite dacă se stabilește că plata aferentă tranzacției este debitată dintr-un cont deschis în numele clientului la o instituție de credit reglementată de prezenta directivă în conformitate cu cerințele specificate în alineatul (1).(11) Statele membre asigură în orice situație că instituțiile și persoanele care fac obiectul prezentei directive iau măsuri specifice corespunzătoare pentru compensarea riscului major de spălare de bani care apare la stabilirea de relații de afaceri sau la inițierea unei tranzacții cu un client care nu a fost prezent fizic în vederea identificării (tranzacții care nu au loc "față în față"). Astfel de măsuri asigură stabilirea identității clientului, de exemplu, solicitându-se ca dovezi documente suplimentare sau măsuri suplimentare pentru verificarea sau certificarea documentelor furnizate sau confirmarea de către o instituție aflată sub incidența prezentei directive sau solicitându-se ca prima plată a operațiilor să fie efectuată printr-un cont deschis în numele clientului la o instituție de creditare reglementată de prezenta directivă. Procedurile de control intern prevăzute în articolul 11 alineatul (1) țin cont în special de aceste măsuri.4. La articolele 4, 5, 8 și 10 temenii "instituții de creditare și financiare" se înlocuiesc cu "instituții și persoane reglementate de prezenta directivă".5. Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 6(1) Statele membre se asigură că instituțiile și persoanele reglementate de prezenta directivă, precum și directorii și angajații acestora cooperează în totalitate cu autoritățile responsabile pentru combaterea spălării banilor:(a) prin informarea acestor autorități, prin autosesizare, despre orice fapt care ar putea indica o spălare de bani;(b) prin furnizarea către autorități, la cererea acestora, a tuturor informațiilor necesare, în conformitate cu procedurile stabilite de legislația în vigoare.(2) Informațiile menționate la alineatul (1) se trimit la autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor din statul membru pe al cărui teritoriu este situată instituția sau persoana care trimite informațiile. Persoana sau persoanele desemnate de instituții și persoanele în conformitate cu procedurile prevăzute în articolul 11 alineatul (1) litera (a) transmit informațiile în mod normal.(3) În cazul notarilor și membrilor independenți ai profesiunilor juridice menționați la articolul 2a alineatul (5), statele membre pot desemna un organism cu autoreglementare al profesiei respective drept autoritate care trebuie să fie informată despre faptele prevăzute în alineatul (1) litera (a) și, în acest caz, stabilește formele de cooperare adecvate între organismul respectiv și autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor.Statele membre nu sunt obligate să aplice obligațiile prevăzute în alineatul (1) notarilor, membrilor independenți ai profesiunilor juridice, auditorilor, contabililor externi și consilierilor fiscali referitor la informațiile pe care aceștia le primesc sau le obțin de la unul dintre clienții lor, în timpul evaluării situației juridice a clientului sau în cursul apărării sau reprezentării clientului respectiv într-o acțiune în instanță sau în legătură cu o acțiune în instanță, inclusiv în cazul consilierii privind înaintarea unei acțiuni în instanță sau evitarea acesteia, indiferent dacă aceste informații sunt primite sau obținute înainte, în timpul sau după acțiunile în instanță."6. Articolul 7 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 7Statele membre se asigură că instituțiile și persoanele reglementate de prezenta directivă se abțin de la efectuarea tranzacțiilor despre care știu sau bănuiesc că sunt legate de spălarea banilor până la înștiințarea autorităților menționate în articolul 6. În condițiile stabilite de legislația națională, autoritățile pot cere ca operațiunea să nu fie executată. Atunci când o astfel de tranzacție este suspectă de spălare de bani și când abținerea este imposibilă sau este de natură să împiedice eforturile de urmărire a beneficiarilor operațiunii bănuite a fi spălare de bani, instituția și persoanele în cauză anunță autoritățile imediat după aceea."7. Textul actual devine alineatul (1) și următorul text se adaugă la articolul 8:"(2) Statele membre nu sunt obligate, în conformitate cu prezenta directivă, să aplice obligația prevăzută în alineatul (1) profesiunilor menționate în al doilea paragraf din articolul 6 alineatul (3)."8. Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 9Dezvăluirea cu bună credință către autoritățile responsabile de combaterea spălării de bani de către o instituție sau persoană menționată în prezenta directivă sau de către un angajat sau director al unei astfel de instituții sau persoane, a informațiilor prevăzute în articolele 6 și 7, nu constituie o încălcare a vreunei restricții privind dezvăluirea informațiilor impuse prin contract sau prin orice dispoziții legale, de reglementare sau administrative și nu angajează răspunderea instituției, persoanei sau directorilor sau angajaților acesteia în nici un mod."9. Paragraful următor se adaugă la articolul 10:"Statele membre se asigură că organismele de supraveghere împuternicite prin dispoziții legale sau de reglementare să supravegheze piețele bursiere, de schimb valutar și financiare informează autoritățile responsabile de combaterea spălării banilor dacă descoperă fapte care pot constitui dovezi de spălare de bani."10. Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 11(1) Statele membre se asigură că instituțiile și persoanele vizate de prezenta directivă:(a) stabilesc proceduri adecvate de control intern și de comunicare pentru a împiedica și a preveni operațiunile legate de spălarea de bani;(b) iau măsurile adecvate ca angajații lor să fie la curent cu prevederile conținute în prezenta directivă. Aceste măsuri includ participarea angajaților implicați la programe speciale de instruire pentru a-i ajuta să recunoască operațiunile care ar putea fi legate de spălarea de bani precum și pentru a-i instrui cum să procedeze în astfel de cazuri.Atunci când o persoană fizică care se încadrează în prevederile unuia din articolul 2a alineatele (3) - (7) își exercită activitățile profesionale ca angajat al unei persoane juridice, obligațiile din prezentul articol se aplică persoanei juridice respective și nu persoanei fizice.(2) Statele membre se asigură că instituțiile și persoanele reglementate de prezenta directivă au acces la informații actualizate privind practicile spălătorilor de bani și indicații care pot duce la recunoașterea tranzacțiilor suspecte."11. În articolul 12 termenul "instituțiile de creditare sau financiare menționate în articolul 1" se înlocuiește cu "instituțiile și persoanele menționate în articolul 2a."Articolul 2În termen de trei ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia efectuează o examinare specială, în contextul raportului prevăzut în articolul 17 din Directiva 91/308/CEE, a aspectelor legate de aplicarea liniuței a cincea din articolul 1 litera (E) privind regimul specific al avocaților și al membrilor independenți ai profesiunilor juridice, identificarea clienților în tranzacții care nu se fac față în față și implicațiile posibile asupra comerțului electronic.Articolul 3(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până cel târziu la 15 iunie 2003. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi este comunicat de statele membre textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 4 decembrie 2001.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleN. FontainePentru ConsiliuPreședinteleD. Reynders[1] JO C 177 E, 27.6.2000, p. 14.[2] JO C 75, 15.3.2000, p. 22.[3] Avizul Parlamentului European din 5 iulie 2000 (JO C 121, 24.4.2001, p. 133), Poziția comună a Consiliului din 30 noiembrie 2000 (JO C 36, 2.2.2001, p. 24) și Decizia Parlamentului European din 5 aprilie 2001 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Parlamentului European din 13 noiembrie 2001 și Decizia Consiliului din 19 noiembrie 2001.[4] JO L 166, 28.6.1991, p. 77.[5] JO L 141, 11.6.1993, p. 27, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 84, 26.3.1997, p. 22).[6] JO L 333, 9.12.1998, p. 1.[7] JO C 251, 15.8.1997, p. 1.[8] JO L 351, 29.12.1998, p. 1.[] JO L 126, 26.5.2000, p. 1, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2000/28/CE (JO L 275, 27.10.2000, p. 37).[] JO L 63, 13.3.1979, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 168, 18.7.1995, p. 7).[] JO L 141, 11.6.1993, p. 27, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 84, 26.3.1997, p. 22).[] JO L 351, 29.12.1998, p. 1.[] JO C 316, 27.11.1995, p. 48."[] JO L 360, 9.12.1992, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 290, 17.11.2000, p. 27)."--------------------------------------------------


title: Directiva 2008/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de modificare a Directivei 2000/60/CE de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei

text:
               20.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 81/60

      DIRECTIVA 2008/32/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2008
   de modificare a Directivei 2000/60/CE de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) prevede adoptarea anumitor măsuri în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (2)

               Decizia 1999/468/CE a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE, care a introdus procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor care au un domeniu general de aplicare și care sunt destinate să modifice elementele neesențiale ale unui act de bază adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, inclusiv prin eliminarea unora dintre aceste elemente sau prin adăugarea de elemente noi neesențiale.

               (3)

               În conformitate cu declarația comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei (5) cu privire la Decizia 2006/512/CE, pentru ca procedura de reglementare cu control să se aplice actelor adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, care sunt deja în vigoare, aceste acte trebuie să fie adaptate în conformitate cu procedurile aplicabile.

               (4)

               Comisia ar trebui să fie împuternicită să stabilească specificații tehnice și metode standardizate, precum și să adapteze unele anexe. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale Directivei 2000/60/CE și să o completeze, inclusiv prin adăugarea de elemente noi neesențiale, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (5)

               Deoarece Comisia a stabilit prin Decizia 2005/646/CE un registru al siturilor în scopul constituirii rețelei de intercalibrare menționată în secțiunea 1.4.1 din anexa V la Directiva 2000/60/CE (6), este necesar să se elimine referirile cu privire la termenele care au expirat.

               (6)

               Directiva 2000/60/CE ar trebui, prin urmare, să fie modificată în mod corespunzător.

               (7)

               Deoarece modificările aduse Directivei 2000/60/CE prin prezenta directivă sunt de natură tehnică și se referă numai la procedura comitetului, acestea nu trebuie să fie transpuse de statele membre. Prin urmare, nu este necesar să se prevadă dispoziții în acest sens,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări
   Directiva 2000/60/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 8, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Se stabilesc specificațiile tehnice și metodele standardizate de analiză și monitorizare a stării apelor. Aceste măsuri destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, completând-o, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3).”

               2.

               Articolul 20 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 20
               Adaptările tehnice ale directivei
               (1)   Anexele I și III, precum și punctul 1.3.6 din anexa V pot fi adaptate la progresul tehnic și științific având în vedere termenele menționate la articolul 13 pentru revizuirea și actualizarea planurilor de management al bazinelor hidrografice. Aceste măsuri destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3).
               Dacă este necesar, Comisia poate adopta orientări pentru aplicarea anexelor II și V în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2).
               (2)   În scopul transmiterii și al prelucrării datelor, inclusiv a datelor statistice și cartografice, pot fi adoptate formate tehnice, în sensul alineatului (1), în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2).”

               3.

               Articolul 21 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 21
               Procedura comitetului
               (1)   Comisia este asistată de un comitet.
               (2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.
               Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
               (3)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.”

               4.

               În anexa V, punctul 1.4.1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           textul de la punctul (vii) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(vii)

                                       Comisia elaborează un proiect de registru al siturilor pentru a forma rețeaua de intercalibrare. Registrul final al siturilor este stabilit în conformitate cu procedura de reglementare menționată la articolul 21 alineatul (2).”;

                           (b)

                           textul de la punctul (ix) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(ix)

                                       Rezultatele exercițiului de intercalibrare și valorile pentru clasificările sistemului de monitoring al statelor membre stabilite în conformitate cu punctele (i)-(viii) și destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, completând-o, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 21 alineatul (3) și se publică în termen de șase luni de la încheierea exercițiului de intercalibrare.”

         Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. LENARČIČ

      (1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 45.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 11 iulie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 3 martie 2008.

      (3)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1. Directivă modificată prin Decizia nr. 2455/2001/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 331, 15.12.2001, p. 1).

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      (5)  JO C 255, 21.10.2006, p. 1.

      (6)  Decizia 2005/646/CE a Comisiei din 17 august 2005 de stabilire a unui registru al siturilor în scopul creării unei rețele de intercalibrare în conformitate cu Directiva 2000/60/CE (JO L 243, 19.9.2005, p. 1).