title: Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător

text:
Anunţ juridic important

|

31999L0030

Jurnalul Oficial L 163 , 29/06/1999 p. 0041 - 0060 ediţie specială în limba cehă capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 ediţie specială în limba estonă capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 ediţie specială în limba maghiară capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 ediţie specială în limba lituaniană capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 LV.ES capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 MT.ES capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 PL.ES capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 SK.ES capitol 15 volum 04 p. 164  - 183 ediţie specială în limba slovenă capitol 15 volum 04 p. 164  - 183

		19990422Directiva 1999/30/CE a Consiliuluidin 22 aprilie 1999privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurătorCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 130s alineatul (1),având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189c din tratat [3],(1) întrucât, pe baza principiilor menționate la articolul 130r din tratat, programul Comunității Europene de politică și acțiune în domeniul mediului și al dezvoltării durabile (al cincilea Program de acțiune pentru mediu) [4] prevede în special modificări ale legislației privind poluanții atmosferici; ținând seama de faptul că programul recomandă stabilirea obiectivelor de calitate a aerului pe termen lung;(2) întrucât articolul 129 din tratat prevede că cerințele de protecție a sănătății trebuie să fie incluse și în alte politici comunitare; ținând seama de faptul că articolul 3 litera (o) din tratat prevede că activitățile Comunității trebuie să le includă și pe cele de obținere a unui înalt nivel de protecție a sănătății;(3) întrucât, în conformitate cu articolul 4 alineatul (5) din Directiva 96/62/CE a Consiliului din 27 septembrie 1996 privind evaluarea și controlul calității aerului înconjurător [5], Consiliul trebuie să adopte legislația menționată la alineatul (1) și dispozițiile alineatelor (3) și (4) din articolul menționat;(4) întrucât valorile-limită stabilite de prezenta directivă sunt cerințe minime; întrucât, în conformitate cu articolul 130t din tratat, statele membre pot să mențină sau să introducă măsuri de protecție mai severe; întrucât, în special, pot fi introduse valori-limită mai stricte pentru a proteja sănătatea categoriilor deosebit de vulnerabile ale populației, cum ar fi copiii și pacienții spitalizați; ținând seama de faptul că un stat membru poate cere ca valorile-limită să fie atinse înainte de datele stabilite de prezenta directivă;(5) întrucât ecosistemele trebuie protejate împotriva efectelor negative ale dioxidului de sulf; întrucât vegetația trebuie protejată împotriva efectelor negative ale oxizilor de azot;(6) întrucât tipurile de pulberi pot avea diferite efecte dăunătoare asupra sănătății umane; întrucât există dovezi că riscurile pentru sănătatea umană, asociate cu expunerea la pulberile în suspensie create de om, sunt mai mari decât riscurile asociate cu expunerea la pulberile care apar în mod natural în aerul înconjurător;(7) întrucât Directiva 96/62/CE cere ca planurile de acțiune să fie elaborate pentru zonele în care concentrațiile de poluanți din aerul înconjurător depășesc valorile-limită plus orice marjă de toleranță aplicabilă în scopul asigurării conformării cu valorile-limită până la data sau datele stabilite; întrucât, în măsura în care se referă la pulberile în suspensie, aceste planuri de acțiune și alte strategii de reducere trebuie să vizeze reducerea concentrațiilor de particule fine ca parte a reducerii totale de concentrații a pulberilor în suspensie;(8) întrucât Directiva 96/62/CE prevede că valorile numerice pentru valorile-limită și pragurile de alertă trebuie să se bazeze pe rezultatele muncii efectuate de grupuri științifice internaționale active în domeniu; întrucât Comisia trebuie să țină seama de cele mai noi date ale cercetării științifice din domeniul epidemiologic și cel de mediu și de cele mai noi realizări în metrologie pentru reexaminarea elementelor pe care se bazează valorile-limită și pragurile de alertă;(9) întrucât, pentru a facilita revizuirea prezentei directive în 2003, Comisia și statele membre trebuie să aibă în vedere încurajarea cercetării în privința efectelor poluanților menționați în aceasta, adică dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul;(10) întrucât metodele standardizate de măsurare exactă și criteriile comune de amplasare ale stațiilor de măsurare reprezintă un element important pentru evaluarea calității aerului înconjurător în scopul obținerii unor informații comparabile în întreaga Comunitate;(11) întrucât, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, modificările necesare adaptării la progresul tehnico-științific se pot referi doar la criteriile și metodele pentru evaluarea concentrațiilor de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb sau la planurile detaliate pentru a înainta informațiile la Comisie și s-ar putea să nu aibă ca efect direct sau indirect modificarea valorilor-limită sau a pragurilor de alertă;(12) întrucât informațiile la zi despre concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător trebuie puse la dispoziția publicului cu promptitudine,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1ObiectiveObiectivele prezentei directive sunt:- stabilirea valorilor-limită și, după caz, a pragurilor de alertă pentru concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător în scopul evitării, prevenirii sau reducerii efectelor dăunătoare asupra sănătății umane și mediului ca întreg;- evaluarea concentrațiilor de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător pe baza metodelor și criteriilor comune;- obținerea informațiilor potrivite despre concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în aerul înconjurător și asigurarea disponibilității informațiilor pentru public;- menținerea calității aerului înconjurător, atunci când aceasta este bună, și îmbunătățirea ei în alte cazuri în ceea ce privește dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul.Articolul 2DefinițiiÎn sensul prezentei directive:1. "aer înconjurător" înseamnă aerul din troposferă, cu excepția locurilor de muncă;2. "poluant" înseamnă orice substanță introdusă direct sau indirect de om în aerul înconjurător și care poate avea efecte dăunătoare asupra sănătății umane și/sau mediului ca întreg;3. "nivel" înseamnă concentrația unui poluant în aerul înconjurător sau depunerea acestuia pe suprafețe într-o anumită perioadă de timp;4. "evaluare" înseamnă orice metodă utilizată pentru a măsura, calcula, prognoza sau estima nivelul unui poluant în aerul înconjurător;5. "valoare-limită" înseamnă un nivel fixat pe baza cunoașterii științifice, în scopul evitării, prevenirii sau reducerii efectelor dăunătoare asupra sănătății umane și/sau mediului ca întreg, valoare-limită care trebuie atinsă într-o anumită perioadă de timp și care nu trebuie depășită odată ce a fost atinsă;6. "prag de alertă" înseamnă un nivel a cărui depășire prezintă un risc pentru sănătatea umană în urma unei expuneri de scurtă durată și la atingerea căruia trebuie luate de îndată măsuri de către statele membre, după cum prevede Directiva 96/62/CE;7. "marjă de toleranță" reprezintă procentul din valoarea-limită cu care această valoare poate fi depășită în condițiile stabilite de Directiva 96/62/CE;8. "zonă" înseamnă o parte a teritoriului delimitată de statele membre;9. "aglomerare" înseamnă o zonă cu o concentrare a populației de peste 250000 de locuitori sau o zonă în care concentrarea populației este de cel mult 250000 de locuitori, cu o densitate a populației pe km2 care pentru statele membre justifică necesitatea evaluării și gestionării calității aerului înconjurător;10. "oxizii de azot" înseamnă suma monoxidului și a dioxidului de azot adunată ca părți pe miliard și exprimată ca dioxid de azot în micrograme pe m3;11. "PM10" înseamnă pulberi în suspensie care trec printr-un orificiu de selectare după dimensiuni cu mărime selectiv, cu un randament de separare de 50 % pentru un diametru aerodinamic de 10 μm;12. "PM2,5" înseamnă pulberi în suspensie care trec printr-un orificiu de selectare după dimensiuni, cu un randament de separare de 50 % pentru un diametru aerodinamic de 2,5 μm;13. "prag superior de evaluare" înseamnă un nivel specificat în anexa V, sub care se poate utiliza o combinare de măsurări și tehnici de modelare pentru evaluarea calității aerului înconjurător în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE;14. "prag inferior de evaluare" înseamnă un nivel specificat în anexa V, sub care se pot folosi doar tehnicile de modelare sau estimare obiectivă pentru a evalua calitatea aerului înconjurător în conformitate cu articolul 6 alineatul (4) din Directiva 96/62/CE;15. "evenimente naturale" înseamnă erupții vulcanice, activități seismice, activități geotermale, incendii în păduri, furtuni sau resuspensie aeriană sau transport aerian de particule naturale din regiuni uscate;16. "măsurări în puncte fixe" înseamnă măsurări efectuate în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) din Directiva 96/62/CE.Articolul 3Dioxidul de sulf(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că aceste concentrații de dioxid de sulf din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I a anexei I în conformitate cu datele menționate în aceasta.Marjele de toleranță stabilite în secțiunea I a anexei I se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.(2) Pragul de alertă pentru concentrațiile de dioxid de sulf în aerul înconjurător este stabilit în secțiunea II a anexei I.(3) Pentru a sprijini Comisia la pregătirea raportului menționat la articolul 10 până la 31 decembrie 2003, statele membre înregistrează, atunci când este posibil, date despre concentrațiile de dioxid de sulf în valori medii înregistrate în decurs de 10 minute la anumite stații de măsurare, selectate de statele membre ca reprezentative pentru calitatea aerului în zonele locuite din apropierea surselor și unde se măsoară concentrațiile din oră în oră. În același timp cu furnizarea datelor despre concentrațiile orare în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre raportează Comisiei, pentru stațiile de măsurare selectate, numărul de concentrații în 10 minute care au depășit 500 μg/m3, numărul de zile din anul calendaristic în care s-au înregistrat aceste concentrații, numărul zilelor în care concentrațiile orare de dioxid de sulf au depășit simultan 350 μg/m3și concentrația maximă înregistrată în 10 minute.(4) Statele membre pot desemna zone sau aglomerări în care valorile-limită pentru dioxidul de sulf, stabilite în secțiunea I din anexa I, sunt depășite din cauza concentrațiilor de dioxid de sulf din aerul înconjurător, datorate surselor naturale. Statele membre trimit Comisiei listele cu aceste zone sau aglomerări, împreună cu informațiile despre concentrațiile și sursele de dioxid de sulf din acestea. La informarea Comisiei în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre furnizează justificările necesare pentru a demonstra că orice depășire este cauzată de surse naturale.În cadrul acestor zone sau aglomerări, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiune în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE doar în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa I sunt depășite din cauza emisiilor produse de om.Articolul 4Dioxidul de azot și oxizii de azot(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că aceste concentrații de dioxid de azot și, după caz, de oxizi de azot din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa II în conformitate cu datele menționate în aceasta.Marjele de toleranță stabilite în secțiunea I din anexa II se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.(2) Pragul de alertă pentru concentrațiile de dioxid de azot din aerul înconjurător este cel stabilit în secțiunea II din anexa II.Articolul 5Pulberi în suspensie(1) Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că concentrațiile de PM10 din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III în conformitate cu datele menționate în aceasta.Marjele de toleranță stabilită în secțiunea I din anexa II se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.(2) Statele membre trebuie să se asigure că stațiile de măsurare care furnizează date despre concentrațiile PM2,5 sunt instalate și funcționează. Fiecare stat membru alege numărul și amplasarea stațiilor la care se măsoară PM2,5 și care sunt reprezentative pentru concentrațiile PM2,5 în cadrul statului membru respectiv. În cazul în care este posibil, punctele de prelevare pentru PM2,5 trebuie amplasate împreună cu punctele de prelevare pentru PM10.În decurs de 9 luni de la sfârșitul fiecărui an, statele membre trimit Comisiei media aritmetică, mediana, valoarea percentilei 98 și concentrația maximă calculată din măsurările PM2,5 pentru orice perioadă de 24 de ore din anul respectiv. Valoarea percentilei 98 trebuie calculată în conformitate cu procedura stabilită în secțiunea 4 din anexa I la Decizia 97/101/CE a Consiliului din 27 ianuarie 1997 care stabilește un schimb reciproc de informații și date din rețelele și stațiile individuale din cadrul statelor membre [6].(3) Planurile de acțiune pentru PM10, elaborate în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE, și strategiile generale pentru reducerea concentrațiilor PM10 au ca scop și reducerea concentrațiilor PM2.5.(4) În cazul în care valorile-limită ale PM10 stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite datorită concentrațiilor de PM10 prezente în aerul înconjurător din cauze naturale care au ca urmare concentrații cu mult peste nivelul normal din sursele naturale, statele membre informează Comisia în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, furnizând justificările necesare pentru a demonstra că aceste depășiri se datorează unor cauze naturale. În aceste cazuri, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiuni în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE numai în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite din alte cauze decât cele naturale.(5) Statele membre pot desemna zone sau aglomerări în cadrul cărora valorile-limită ale PM10, stabilite în secțiunea I din anexa III, sunt depășite din cauza concentrațiilor de PM10 din aerul înconjurător datorate resuspensiei macroparticulelor în urma împrăștierii de nisip pe șosele în timpul iernii. Statele membre trimit Comisiei liste ale tuturor zonelor sau aglomerărilor de acest fel, împreună cu informații asupra concentrațiilor și surselor de PM10 din cadrul acestora. Când informează Comisia în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Directiva 96/62/CE, statele membre trebuie să ofere și justificarea necesară pentru a demonstra că toate depășirile se datorează acestor macroparticule în resuspensie și că s-au luat toate măsurile necesare pentru scăderea concentrațiilor.În aceste zone sau aglomerări, statele membre sunt obligate să aplice planuri de acțiune în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE doar în cazul în care valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa III sunt depășite din cauza nivelelor PM10, altele decât cele produse de împrăștierea nisipului pe șosele în timpul iernii.Articolul 6PlumbulStatele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că și concentrațiile de plumb din aerul înconjurător, evaluate în conformitate cu articolul 7, nu depășesc valorile-limită stabilite în secțiunea I din anexa IV începând cu datele specificate.Limitele de toleranță stabilite în secțiunea I din anexa IV se aplică în conformitate cu articolul 8 din Directiva 96/62/CE.Articolul 7Evaluarea concentrațiilor(1) Pragurile superioare și inferioare de evaluare pentru dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb în conformitate cu articolul 6 din Directiva 96/62/CE sunt cele stabilite în secțiunea I din anexa V.Clasificarea fiecărei zone sau aglomerări în sensul articolului 6 trebuie revizuită cel puțin o dată la cinci ani în conformitate cu procedura stabilită în secțiunea II din anexa V. Clasificarea trebuie revizuită mai devreme în cazul unor schimbări semnificative în activitățile legate de concentrațiile ambientale de dioxid de sulf, dioxid de azot sau, după caz, oxizi de azot, pulberi în suspensie sau plumb.(2) Criteriile de determinare a amplasării punctelor de prelevare pentru măsurarea dioxidului de sulf, a oxidului de azot și a oxizilor de azot, a pulberilor în suspensie și a plumbului din aerul înconjurător sunt cele enumerate în anexa VI. Numărul minim al punctelor de prelevare pentru măsurări în puncte fixe ale concentrațiilor acestor poluanți specifici este stabilit în anexa VII, iar punctele de prelevare trebuie instalate în fiecare zonă sau aglomerare în care este necesară măsurarea, dacă măsurarea în puncte fixe este unica sursă de date privind concentrațiile menționate.(3) Pentru zonele și aglomerările în care informațiile de la stațiile de măsurare în puncte fixe sunt suplimentate cu informații din alte surse, cum ar fi inventarierea emisiilor, metode indicative de măsurare și modelarea calității aerului, numărul stațiilor fixe de măsurare care urmează a fi instalate și rezoluția spațială a altor tehnici trebuie să fie stabilite pentru ca concentrațiile de poluanți din aer să fie fixate conform secțiunii I din anexa VI și secțiunii I din anexa VIII.(4) Pentru zonele sau aglomerările în care nu sunt necesare măsurători, pot fi folosite tehnici de modelare sau estimare obiectivă.(5) Metodele de referință pentru analiza dioxidului de sulf, a dioxidului de azot și a oxizilor de azot și pentru prelevarea și analiza plumbului trebuie să fie cele stabilite în secțiunile I-III din anexa IX.Metoda de referință pentru prelevarea și măsurarea PM10 este stabilită în secțiunea IV din anexa IX.Metoda de referință provizorie pentru prelevarea și măsurarea PM2,5 este stabilită în secțiunea V din anexa IX.Tehnicile de referință pentru modelarea calității aerului sunt stabilite în secțiunea VI din anexa IX.(6) Termenul până la care statele membre trebuie să informeze Comisia despre metodele pe care le-au folosit pentru evaluarea preliminară a calității aerului în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (d) din Directiva 96/62/CE este de 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.(7) Toate modificările necesare adaptării prezentului articol și a anexelor V-IX la progresul științific și tehnic sunt adoptate în conformitate cu procedura stabilită la articolul 12 din Directiva 96/62/CE.Articolul 8Informarea publicului(1) Statele membre se asigură că, în mod sistematic, sunt puse la dispoziția publicului și a organizațiilor de resort, în special a organizațiilor de mediu, a organizațiilor consumatorului, a organizațiilor reprezentând interesele populațiilor sensibile și a altor organisme care se ocupă de protecția sănătății, informații actualizate privind concentrațiile în mediul înconjurător de dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, pulberi în suspensie și plumb, de exemplu, prin intermediul radiodifuziunii, al presei, al ecranelor de informare sau al serviciilor rețelei de calculatoare.Informațiile privind concentrațiile ambientale de dioxid de sulf, dioxid de azot și pulberi în suspensie sunt actualizate cel puțin o dată pe zi, iar în cazul valorilor orare pentru dioxid de sulf și dioxid de azot, atunci când este posibil, informațiile trebuie actualizate în fiecare oră. Informațiile privind concentrațiile ambientale de plumb sunt actualizate trimestrial.Aceste informații trebuie să indice cel puțin depășirea concentrațiilor corespunzătoare valorilor-limită și a pragurilor de alertă pentru perioadele de mediere stabilite în anexele I-IV. Aceste informații trebuie să cuprindă și o scurtă evaluare privind valorile-limită și pragurile de alertă, precum și informații referitoare la efectele asupra sănătății.(2) Atunci când întocmesc planuri sau programe care se pun la dispoziția publicului în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE, inclusiv planuri sau programe menționate la articolul 3 alineatul (4), articolul 5 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (5) din prezenta directivă, statele membre trebuie să le prezinte și organizațiilor menționate la alineatul (1).(3) Când un prag de alertă stabilit în anexele I sau II este depășit, detaliile puse la dispoziția publicului în conformitate cu articolul 10 din Directiva 96/62/CE trebuie să includă cel puțin articolele enumerate în secțiunea III din anexa respectivă.(4) Informațiile puse la dispoziția publicului și a organizațiilor trebuie să fie clare, cuprinzătoare și accesibile.Articolul 9Abrogări și dispoziții tranzitorii(1) Directiva 80/779/CEE a Consiliului din 16 iulie 1980 privind valorile-limită și valorile orientative ale calității aerului pentru dioxid de sulf și particule în suspensie [7] se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1, a articolului 2 alineatul (1), a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 9, 15 și 16 din Directiva 80/779/CE, iar anexele I, IIIb și IV din directiva menționată se abrogă începând cu 1 ianuarie 2005.(2) Directiva 82/884/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1982 privind valoarea-limită pentru plumbul din aer [8] se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1, a articolului 2, a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 7, 12 și 13 din Directiva 82/884/CEE care vor fi abrogate începând cu 1 ianuarie 2005.(3) Directiva 85/203/CEE a Consiliului din 7 martie 1985 privind standardele de calitate a aerului pentru dioxid de azot [9] se abrogă începând cu 19 iulie 2001, cu excepția articolului 1 alineatul (1) primul paragraf și alineatul (2), al articolului 2 primul paragraf, a articolului 3 alineatul (1), a articolelor 5, 9, 15 și 16 din Directiva 85/203/CEE, iar anexa I la directiva menționată se abrogă începând cu 1 ianuarie 2010.(4) Începând cu 19 iulie 2001, statele membre vor utiliza stații de măsurare și alte metode de evaluare a calității aerului care respectă prezenta directivă pentru a evalua concentrațiile de dioxid de sulf, dioxid de azot și plumb din aerul înconjurător, pentru a obține date în scopul demonstrării respectării valorilor-limită stabilite de Directivele 80/779/CEE, 82/884/CEE și 85/203/CEE până la încetarea aplicării valorilor-limită stabilite de aceste directive.(5) Începând cu 19 iulie 2001, statele membre pot utiliza stații de măsurare și alte metode de evaluare a calității aerului care respectă prezenta directivă referitoare la PM10 pentru evaluarea concentrațiilor de pulberi în suspensie, în scopul demonstrării respectării valorilor-limită pentru particule în suspensie stabilite de Directiva 80/779/CEE; cu toate acestea, în scopul demonstrării acestei conformări, datele astfel obținute trebuie înmulțite cu factorul 1,2.(6) Statele membre informează Comisia în legătură cu orice depășire a valorilor-limită stabilite de Directivele 80/779/CEE, 82/884/CEE și 85/203/CEE, împreună cu valorile înregistrate, motivele pentru fiecare caz înregistrat și măsurile luate pentru prevenirea repetării, în termen de nouă luni de la sfârșitul fiecărui an în conformitate cu procedura stabilită la articolul 11 din Directiva 96/62/CE, până la încetarea aplicării valorilor-limită stabilite de aceste directive.(7) În zonele în care un stat membru consideră necesară limitarea sau prevenirea unei creșteri previzibile a poluării cu dioxid de sulf, oxizi de azot sau pulberi în suspensie, acesta poate continua utilizarea valorilor orientative pentru protecția ecosistemelor, stabilite în anexa II la Directiva 80/779/CEE și în anexa II la Directiva 85/203/CEE.Articolul 10Raportarea și revizuireaPână la 31 decembrie 2003, Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport bazat pe experiența dobândită din aplicarea prezentei directive și, în special, pe rezultatele celor mai recente cercetări științifice privind efectele expunerii la dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot, diferite fracțiuni de pulberi în suspensie și plumb asupra sănătății umane și a ecosistemelor și pe realizările tehnologice, inclusiv progresele obținute în ceea ce privește metodele de măsurare și evaluare a concentrațiilor de pulberi în suspensie din aerul înconjurător și depunerile de pulberi și plumb de pe suprafețe.În scopul menținerii unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane și a mediului și ținând seama de experiența dobândită din aplicarea prezentei directive în statele membre, mai ales de condițiile fixate în anexa VI în care s-au efectuat aceste măsurători, raportul menționat mai sus va fi însoțit de propuneri pentru modificarea prezentei directive, după caz. Comisia va examina în special valorile-limită ale PM10 pentru a doua fază, pentru ca acestea să devină obligatorii, și au în vedere confirmarea sau modificarea valorilor-limită pentru cea de-a două fază și, dacă e cazul, pentru prima fază. În plus, Comisia va acorda o atenție deosebită stabilirii valorilor-limită pentru PM2,5 sau pentru diferite fracțiuni de pulberi în suspensie, după caz. Mai mult, Comisia va examina valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane a dioxidului de azot și va propune confirmarea sau modificarea acestei valori. Aceasta va examina, de asemenea, valoarea-limită orară pentru dioxidul de azot în temeiul indicațiilor Organizației Mondiale a Sănătății și va examina dacă valoarea-limită trebuie să fie confirmată sau modificată.Comisia va examina, de asemenea, dacă pot fi stabilite pragurile de alertă compatibile cu alți poluanți din prezenta directivă, pentru PM10, PM2,5 sau anumite fracțiuni de pulberi în suspensie, după caz.Articolul 11SancțiuniStatele membre trebuie să stabilească sancțiunile aplicabile la încălcarea dispozițiilor de drept intern adoptate în conformitate cu prezenta directivă. Aceste sancțiuni trebuie să fie eficiente, proporționale și cu caracter de descurajare.Articolul 12Aplicarea(1) Statele membre trebuie să adopte acte cu putere de lege și acte administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 19 iulie 2001. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 13Intrarea în vigoarePrezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 14DestinatariPrezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Luxemburg, 22 aprilie 1999.Pentru ConsiliuPreședinteleW. Müller[1] JO C 9, 14.1.1998, p. 6.[2] JO C 214, 10.7.1998, p. 1.[3] Avizul Parlamentului European din 13 mai 1998 (JO C 167, 1.6.1998, p. 103), Poziția comună a Consiliului din 24 septembrie 1998 (JO C 360, 23.11.1998, p. 99) și Decizia Parlamentului European din 13 ianuarie 1999 (JO C 104, 14.4.1999, p. 44).[4] JO C 138, 17.5.1993, p. 5.[5] JO L 296, 21.11.1996, p. 55.[6] JO L 35, 5.2.1997, p. 14.[7] JO L 229, 30.8.1980, p. 30.[8] JO L 378, 31.12.1982, p. 15.[9] JO L 87, 27.3.1985, p. 1.--------------------------------------------------19990422ANEXA IVALORILE-LIMITĂ ȘI PRAGUL DE ALERTĂ PENTRU DIOXID DE SULFI. Valorile-limită pentru dioxid de sulfValorile-limită trebuie să fie exprimate în μg/m3. Volumul trebuie să fie standardizat la o temperatură de 293 °K și o presiune de 101,3 kPa.| Perioadă de mediere | Valoare-limită | Marja de toleranță | Data la care se atinge valoarea-limită |1.Valoarea-limită orară pentru protecția sănătății umane | 1 oră | 350 μg/m3, a nu se depăși mai mult de 24 de ori într-un an calendaristic | 150 μg/m3 (43 %) la intrarea în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2005 | 1 ianuarie 2005 |2.Valoarea-limită zilnică pentru protecția sănătății umane | 24 de ore | 125 μg/m3, a nu se depăși de peste 3 ori într-un an calendaristic | Nu există | 1 ianuarie 2005 |3.Valoarea-limită pentru protecția ecosistemelor | An calendaristic și iarna (1 octombrie-31 martie) | 20 μg/m3 | Nu există | 19 iulie 2001 |II. Prag de alertă pentru dioxid de sulf500 μg/m3 măsurat timp de 3 ore consecutive în puncte reprezentative pentru calitatea aerului pentru o suprafață de cel puțin 100 km2 sau pentru o întreagă zonă sau aglomerare, oricare dintre acestea este mai mică.III. Detalii minime care urmează a fi puse la dispoziția publicului atunci când se depășește pragul de alertă pentru dioxid de sulfAceste detalii trebuie să cuprindă cel puțin următoarele:- data, ora și locul apariției, precum și motivele apariției, dacă se cunosc;- toate prognozele referitoare la:- variația concentrațiilor (îmbunătățire, stabilizare sau deteriorare), împreună cu motivele acestei variații;- zona geografică implicată;- durata fenomenului;- tipul de populație potențial sensibilă la această apariție;- măsurile de precauție care urmează a fi luate pentru populația sensibilă în cauză.--------------------------------------------------19990422ANEXA IIVALORILE-LIMITĂ PENTRU DIOXID DE AZOT (NO2) ȘI OXIZI DE AZOT (NOx) ȘI PRAGUL DE ALERTĂ PENTRU DIOXID DE AZOTI. Valorile-limită pentru dioxid de azot și oxizi de azotValorile-limită trebuie să fie exprimate în μg/m3 la o temperatură de 293 °K și o presiune de 101,3 kPa.| Perioadă de mediere | Valoare-limită | Marja de toleranță | Data la care se atinge valoarea-limită |1.Valoarea-limită orară pentru protecția sănătății umane | 1 oră | 200 μg/m3 NO2, a nu se depăși mai mult de 18 ori într-un an calendaristic | 50 % la intrarea în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2010 | 1 ianuarie 2010 |2.Valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane | An calendaristic | 40 μg/m3 NO2 | 50 % la intrarea în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2010 | 1 ianuarie 2010 |3.Valoarea-limită anuală pentru protecția vegetației | An calendaristic | 30 μg/m3 Nox | Nu există | 19 iulie 2001 |II. Prag de alertă pentru dioxid de azot400 μg/m3 măsurat în decursul a trei ore consecutive în puncte reprezentative pentru calitatea aerului pentru o suprafață de cel puțin 100 km2 sau o întreagă zonă sau aglomerare, oricare dintre acestea este mai mică.III. Detalii minime care urmează a fi puse la dispoziția publicului atunci când se depășește pragul de alertă pentru dioxid de azotAceste detalii trebuie să cuprindă cel puțin:- data, ora și locul apariției, precum și motivele apariției, dacă se cunosc;- toate prognozele referitoare la:- variațiile concentrațiilor (îmbunătățire, stabilizare sau deteriorare), împreună cu motivele acestor variații;- zona geografică implicată;- durata fenomenului,- tipul de populație potențial sensibilă la această apariție;- măsurile de precauție care urmează a fi luate pe populația sensibilă în cauză.--------------------------------------------------19990422ANEXA IIIVALORI-LIMITĂ PENTRU PULBERI ÎN SUSPENSIE (PM10)| Perioadă de mediere | Valoare-limită | Marja de toleranță | Data la care se atinge valoarea-limită |FAZA 11.Valoarea-limită pe 24 de ore pentru protecția sănătății umane | 24 de ore | 50 μg/m3 PM10, a nu se depăși de mai mult de 35 de ori într-un an calendaristic | 50 % la data intrării în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale, pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2005 | 1 ianuarie 2005 |2.Valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane | An calendaristic | 40 μg/m3 PM10 | 50 % la data intrării în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2005 | 1 ianuarie 2005 |FAZA 2 [1]1.Valoarea-limită pe 24 de ore pentru protecția sănătății umane | 24 de ore | 50 μg/m3 PM10, a nu se depăși de mai mult de 7 ori într-un an calendaristic | A se extrage din date și a fi echivalentă cu valoarea-limită a fazei 1 | 1 ianuarie 2010 |2.Valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane | An calendaristic | 20 μg/m3 PM10 | 50 % la 1 ianuarie 2005, reducere la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2010 | 1 ianuarie 2010 |[1] Valori-limită indicative care trebuie reexaminate având în vedere informațiile suplimentare privind efectele asupra sănătății și mediului, fezabilitatea tehnică și experiența dobândită privind aplicarea valorilor-limită ale etapei 1 în statele membre.--------------------------------------------------19990422ANEXA IVVALOAREA-LIMITĂ PENTRU PLUMB| Perioadă de mediere | Valoare-limită | Marja de toleranță | Data la care se atinge valoarea-limită |Valoarea-limită anuală pentru protecția sănătății umane | An calendaristic | 0,5 μg/m3 [1] | 100 % la data intrării în vigoare a prezentei directive, reducere la 1 ianuarie 2001 și la fiecare 12 luni după aceea cu procente anuale egale, pentru a se atinge 0 % în jur de 1 ianuarie 2005, sau 1 ianuarie 2010 în imediata apropiere a surselor punctiforme specifice de care Comisia trebuie să fie înștiințată | 1 ianuarie 2005 sau 1 ianuarie 2010 în imediata apropiere a surselor industriale specifice, situate în locurile contaminate în cursul a decenii de activități industriale. Comisia trebuie să fie înștiințată despre aceste surse până la 19 iulie 2001 [2]. În aceste situații valoarea-limită de la 1 ianuarie 2005 va fi 1,0 μg/m3. |[1] Procedura de reexaminare a prezentei directive prevăzută la articolul 10 va lua în considerare posibilitatea de a completa sau de a înlocui valoarea-limită printr-o valoare-limită de depunere în proximitatea imediată a resurselor punctuale.[2] Această notificare trebuie însoțită de un document justificativ corespunzător. Zonele cărora li se aplică valori-limită mai ridicate nu trebuie să se extindă cu mai mult de 1000 m dincolo de aceste surse specifice.--------------------------------------------------19990422ANEXA VDETERMINAREA CERINȚELOR DE EVALUARE A CONCENTRAȚIILOR DE DIOXID DE SULF, DIOXID DE AZOT (NO2) ȘI OXIZI DE AZOT (NOx), PULBERI ÎN SUSPENSIE (PM10) ȘI PLUMB DIN AERUL ÎNCONJURĂTOR ÎNTR-O ZONĂ SAU AGLOMERAREI. Praguri inferioare și superioare de evaluareSe vor aplica următoarele praguri inferioare și superioare de evaluare:(a) DIOXID DE SULF| Protecția sănătății | Protecția ecosistemelor |Prag superior de evaluare | 60 % din valoarea-limită în 24 de ore (75 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 3 ori într-un an calendaristic) | 60 % din valoarea-limită de iarnă (12 μg/m3) |Prag inferior de evaluare | 40 % din valoarea-limită în 24 de ore (50 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 3 ori într-un an calendaristic) | 40 % din valoarea-limită de iarnă (8 μg/m3) |(b) DIOXID DE AZOT ȘI OXIZI DE AZOT| Valoare-limită orară pentru protecția sănătății umane (NO2) | Valoare-limită anuală pentru protecția sănătății umane (NO2) | Valoare-limită anuală pentru protecția vegetației (NOx) |Prag superior de evaluare | 70 % din valoarea-limită (140 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 18 ori într-un an calendaristic) | 80 % din valoarea-limită (32 μg/m3) | 80 % din valoarea-limită (24 μg/m3) |Prag inferior de evaluare | 50 % din valoarea-limită (100 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 18 ori într-un an calendaristic) | 65 % din valoarea-limită (26 μg/m3) | 65 % din valoarea-limită (19,5 μg/m3) |(c) PULBERI ÎN SUSPENSIEPragurile superioare și inferioare de evaluare pentru PM10 se bazează pe valorile-limită indicatoare pentru 1 ianuarie 2010.| Medie în 24 de ore | Medie anuală |Prag superior de evaluare | 60 % din valoarea-limită (30 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 7 ori într-un an calendaristic) | 70 % din valoarea-limită (14 μg/m3) |Prag inferior de evaluare | 40 % din valoarea-limită (20 μg/m3, a nu se depăși de mai mult de 7 ori într-un an calendaristic) | 50 % din valoarea-limită (10 μg/m3) |(d) PLUMB| Medie anuală |Prag superior de evaluare | 70 % din valoarea-limită (0,35 μg/m3) |Prag inferior de evaluare | 50 % din valoarea-limită (0,25 μg/m3) |II. Determinarea depășirilor pragurilor superioare și inferioare de evaluareDepășirile pragurilor superioare și inferioare de evaluare trebuie să fie determinate pe baza concentrațiilor din cursul ultimilor cinci ani, dacă există date suficiente. Se va considera că pragul de evaluare a fost depășit, dacă în cursul acestor ultimi cinci ani numărul total al depășirilor concentrației pragului este mai mare decât de 3 ori numărul depășirilor permise în fiecare an.Dacă datele nu acoperă cinci ani, statele membre pot combina campaniile de măsurători pe termen scurt în cursul anului și în locurile care sunt tipice nivelelor celor mai ridicate de poluare, cu rezultatele obținute din informațiile luate din inventarele emisiilor și de modelare pentru a determina depășirile pragurilor inferioare și superioare de evaluare.--------------------------------------------------19990422ANEXA VIAMPLASAREA PUNCTELOR DE PRELEVARE PENTRU MĂSURAREA DIOXIDULUI DE SULF, A DIOXIDULUI DE AZOT ȘI A OXIZILOR DE AZOT, A PULBERILOR ÎN SUSPENSIE ȘI A PLUMBULUI DIN AERUL ÎNCONJURĂTORUrmătoarele considerații se vor aplica la măsurarea în puncte fixe:I. Amplasare la macroscară(a) Protecția sănătății umanePunctele de prelevare îndreptate spre protecția sănătății umane trebuie să fie amplasate:(i) astfel încât să furnizeze date cu privire la ariile din cadrul zonelor sau aglomerărilor în care apar cele mai ridicate concentrații la care poate fi expusă direct sau indirect populația pe o perioadă semnificativă în raport cu intervalul de mediere pentru valoarea-limită;(ii) astfel încât să furnizeze date cu privire la nivelurile din alte arii din cadrul zonelor sau al aglomerărilor care sunt reprezentative expunerii populației în general.Punctele de prelevare trebuie să fie în general astfel amplasate, încât să se evite măsurarea unor microambiente din imediata lor vecinătate. De exemplu, un punct de prelevare trebuie să fie amplasat în așa fel încât să fie reprezentativ pentru calitatea aerului din zona înconjurătoare de nu mai puțin de 200 m2, în locuri orientate spre trafic, și de câțiva km2, în locurile orientate pe măsurarea poluării urbane de fond.Punctele de prelevare trebuie să fie, de asemenea, atunci când este posibil, reprezentative pentru amplasări similare care nu se găsesc în imediata lor vecinătate.Trebuie acordată atenție amplasării punctelor de prelevare pe insule, în cazul în care acest lucru este necesar pentru protecția sănătății umane.(b) Protecția ecosistemelor și a vegetațieiPunctele de prelevare orientate spre protecția ecosistemelor și a vegetației trebuie să fie situate la peste 20 km de aglomerări și peste 5 km de alte zone construite, instalații industriale sau autostrăzi. De exemplu, un punct de prelevare trebuie să fie situat astfel încât să fie reprezentativ pentru calitatea aerului dintr-o zonă înconjurătoare de cel puțin 1000 km2. Un stat membru poate să prevadă situarea unui punct de prelevare la o distanță mai mică sau ca acesta să fie reprezentativ pentru calitatea aerului într-o zonă mai mică, ținând seama de condițiile geografice.Trebuie să se aibă în vedere nevoia evaluării calității aerului pe insule.II. Amplasare la microscarăTrebuie îndeplinite următoarele indicații în măsura în care este posibil:- debitul din jurul orificiului de admisie al sondei de prelevare nu trebuie limitat sau blocat de elemente care să afecteze circulația aerului din vecinătatea prelevatorului (de regulă la câțiva metri distanță de clădiri, balcoane, pomi sau alte obstacole și la cel puțin 0,5 m distanță de cea mai apropiată clădire, în cazul punctelor de prelevare pentru calitatea aerului pe aliniamentul clădirilor);- în general, orificiul de intrare a punctului de prelevare trebuie să fie între 1,5 m (zona de respirație) și 4 m deasupra solului. Pozițiile mai înalte (până la 8 m) pot fi necesare în alte împrejurări. Acestea pot totodată să fie adecvate dacă stația deservește o zonă mai întinsă;- orificiul de intrare al sondei nu trebuie să fie așezat în imediata vecinătate a surselor pentru evitarea preluării directe a emisiilor neamestecate cu aerul înconjurător;- orificiul de evacuare al prelevatorului trebuie poziționat astfel încât să se evite ca aerul evacuat să circule din nou către intrarea în prelevator;- amplasarea aparatelor pentru luarea probelor din trafic:- pentru toți poluanții, aceste puncte de prelevare trebuie să fie la cel puțin 25 m depărtare de marginea principalelor intersecții și la cel puțin 4 m depărtare de centrul celei mai apropiate benzi de circulație;- pentru dioxidul de azot, orificiile trebuie să nu fie mai departe de 5 m de bordura drumului;- pentru pulberile în suspensie și plumb, orificiile trebuie așezate astfel încât să fie reprezentative pentru calitatea aerului din apropierea aliniamentului construcțiilor.Se vor lua în considerare următorii factori:- surse de interferență;- securitate;- acces;- putere electrică și comunicații telefonice disponibile;- vizibilitatea amplasamentului în relație cu împrejurimile;- siguranța publicului și a operatorilor;- avantajul amplasării comune a punctelor de prelevare – probe pentru diferiți poluanți;- cerințe de planificare.III. Documentare și analiza selectării amplasamentuluiProcedurile de selectare a amplasamentului trebuie solid fundamentate în faza de clasificare prin mijloace, cum ar fi fotografii orientate pe punctele cardinale ale zonei înconjurătoare și o hartă detaliată. Amplasamentele trebuie controlate la intervale regulate cu documentare repetată pentru a asigura valabilitatea criteriilor de selecție în timp.--------------------------------------------------19990422ANEXA VIICRITERII PENTRU DETERMINAREA NUMĂRULUI MINIM DE PUNCTE DE PRELEVARE-PROBE PENTRU MĂSURAREA CONSTANTĂ A CONCENTRAȚIILOR DE DIOXID DE SULF (SO2), DIOXID DE AZOT (NO2) ȘI OXIZI DE AZOT, PULBERI ÎN SUSPENSIE ȘI PLUMB ÎN AERUL ÎNCONJURĂTORI. Numărul minim de puncte de prelevare-probe pentru măsurarea în puncte fixe în scopul evaluării respectării valorilor-limită pentru protecția sănătății umane și a pragurilor de alertă în zonele și aglomerările unde măsurarea în puncte fixe este singura sursă de informare(a) Surse difuzePopulația unei aglomerări sau zone (mii) | Dacă aceste concentrații depășesc pragul superior de evaluare | Dacă aceste concentrații maxime sunt între pragul superior și cel inferior de evaluare | Pentru SO2 și NO2, în aglomerările unde concentrațiile maxime sunt sub pragul inferior de evaluare |0-250 | 1 | 1 | nu se aplică |250-499 | 2 | 1 | 1 |500-749 | 2 | 1 | 1 |750-999 | 3 | 1 | 1 |1000-1499 | 4 | 2 | 1 |1500-1999 | 5 | 2 | 1 |2000-2749 | 6 | 3 | 2 |2750-3749 | 7 | 3 | 2 |3750-4749 | 8 | 4 | 2 |4750-5999 | 9 | 4 | 2 |> 6000 | 10 | 5 | 3 || Pentru NO2 și pulberi în suspensie, se va include cel puțin o stație urbană și o stație în trafic | | |(b) Surse punctiformePentru evaluarea poluării în apropierea surselor punctiforme, numărul de puncte de prelevare-probe pentru măsurarea constantă trebuie calculat ținând seama de densitățile emisiilor, de tipurile distribuției probabile a poluării aerului înconjurător și de expunerea potențială a populațieiII. Numărul minim al punctelor de prelevare de probe pentru măsurarea în puncte fixe în scopul evaluării respectării valorilor-limită pentru protecția ecosistemelor sau a vegetației în zonele în care nu sunt aglomerăriDacă aceste concentrații maxime depă șesc pragul superior de evaluare | Dacă aceste concentrații maxime sunt între pragul superior și cel inferior de evaluare |1 stație la fiecare 20000 km2 | 1 stație la fiecare 40000 km2 |În zonele insulare, numărul punctelor de prelevare probe pentru măsurarea în puncte fixe trebuie calculat ținând seama de tipurile de distribuție probabilă a poluării aerului înconjurător și de expunerea potențială a ecosistemelor sau a vegetației.--------------------------------------------------19990422ANEXA VIIIOBIECTIVELE DE CALITATE A DATELOR ȘI COMPILAREA REZULTATELOR PRIVIND EVALUAREA CALITĂȚII AERULUI ÎNCONJURĂTORI. Obiective de calitate a datelorÎn programele de asigurare a calității s-au stabilit următoarele obiective de calitate a datelor pentru acuratețea obligatorie a metodelor de evaluare, a acoperirii minime în timp și a capturii de date din măsurări.| Dioxid de sulf, dioxid de azot și oxizi de azot | Pulberi în suspensie și plumb |Măsurare continuăAcuratețe | 15 % | 25 % |Înregistrare minimă de date | 90 % | 90 % |Măsurare indicatorAcuratețe | 25 % | 50 % |Înregistrare minimă de date | 90 % | 90 % |Perioadă minimă de timp | 14 % (o măsurare pe săptămână la întâmplare, distribuită în mod egal de-a lungul anului, sau 8 săptămâni distribuite în mod egal de-a lungul anului) | 14 % (o măsurare pe săptămână la întâmplare, distribuită în mod egal de-a lungul anului, sau 8 săptămâni distribuite în mod egal de-a lungul anului) |ModelareAcuratețeMediile orare | 50-60 % | |Mediile zilnice | 50 % | Nu este definită în prezent [1] |Mediile anuale | 30 % | 50 % |Estimare obiectivăAcuratețe | 75 % | 100 % |Acuratețea măsurării este definită după cum se arată în "Ghidul pentru exprimarea impreciziei măsurărilor" (ISO 1993) sau în ISO 5725-1, "Acuratețea (fidelitatea și precizia) metodelor de măsurare și a rezultatelor" (1994). Procentajele din tabel sunt date pentru măsurări individuale pentru o anumită perioadă, calculate la valoarea medie cu ajutorul valorii-limită, pentru un interval de încredere 95 % (înclinație + de două ori deviația standard). Acuratețea pentru măsurările continue trebuie interpretată ca fiind aplicabilă în regiunea valorii-limită potrivite.Acuratețea pentru modelare și estimarea obiectivă este definită ca deviația maximă a nivelurilor concentrațiilor măsurate și calculate în perioada avută pentru valoarea-limită, fără a ține seama de momentul în care au loc evenimentele.Cerințele pentru captura minimă de date și acoperirea în timp nu includ pierderile de date datorate calibrării periodice sau întreținerii normale a instrumentelor.Prin derogare, statele membre pot face pentru pulberi în suspensie și plumb măsurări aleatorii în locul celor continue, dacă pot demonstra Comisiei că acuratețea în intervalul de încredere 95 % legat de monitorizarea continuă este în cadrul a 10 %. Prelevarea aleatorie de probe trebuie extinsă în mod egal de-a lungul anului.II. Rezultatele evaluării calității aeruluiInformațiile de mai jos trebuie compilate pentru zone sau aglomerări în cadrul cărora se folosesc alte surse decât măsurarea pentru a suplimenta informațiile obținute din măsurare sau ca singure mijloace de evaluare a calității aerului:- o descriere a activităților de evaluare desfășurate;- metode specifice utilizate cu referiri la descrierile de metodă;- surse de date și informații;- o descriere a rezultatelor, inclusiv grade de acuratețe și, în mod special, suprafața regiunii sau, dacă este important, lungimea drumului din zona sau aglomerarea unde concentrațiile depășesc valoarea (valorile) -limită sau, după caz, valoarea (valorile) -limită plus marja (marjele) de toleranță și suprafața regiunii unde concentrațiile depășesc pragul superior sau inferior de evaluare;- pentru valorile-limită al căror obiect este protecția sănătății umane se va menționa populația expusă la concentrațiile care depășesc valoarea-limită.Atunci când este posibil, statele membre trebuie să completeze hărți care prezintă distribuția concentrațiilor din fiecare zonă și aglomerare.III. StandardizarePentru dioxidul de sulf și oxizii de azot, volumul trebuie standardizat la o temperatură de 293 °K și la o presiune de 101,3 kPa.[1] Orice modificare necesară în vederea adaptării acestui punct la progresul științific și tehnic se va adopta în conformitate cu procedura stabilită la articolul 12 alineatul (2) din Directiva 96/62/CE.--------------------------------------------------19990422ANEXA IXMETODE DE REFERINȚĂ DE EVALUARE A CONCENTRAȚIILOR DE DIOXID DE SULF, DIOXID DE AZOT ȘI OXIZI DE AZOT, PULBERI ÎN SUSPENSIE (PM10 ȘI PM2,5) ȘI PLUMBI. Metoda de referință pentru analiza dioxidului de sulf:ISO/FDIS 10498 (Standard în proiect) Aerul înconjurător – determinarea dioxidului de sulf – metoda prin fluorescență ultraviolet.Statele membre pot utiliza orice altă metodă, dacă pot demonstra că aceasta dă rezultate echivalente cu cele ale metodei menționate mai sus.II. Metoda de referință pentru analiza dioxidului de azot și a oxizilor de azot:ISO 7996: 1985 Aerul înconjurător – determinarea concentrației masice a oxizilor de azot – metoda cu chemiluminiscență.Toate statele membre pot utiliza orice altă metodă, dacă pot demonstra că aceasta dă rezultate echivalente cu cele ale metodei menționate mai sus.III.A. Metoda de referință pentru prelevarea plumbului:Metoda va fi cea descrisă în anexa la Directiva 82/884/CEE, până în momentul în care valoarea-limită din anexa IV la prezenta directivă va fi respectată și când metoda de referință va fi cea pentru PM10, așa cum este stabilit în secțiunea IV a prezentei anexe.Toate statele membre pot utiliza orice altă metodă pe care o pot demonstra că dă rezultate echivalente cu cele ale metodei mai sus menționate.III.B. Metoda de referință pentru analiza plumbului:ISO 9855: 1993 Aerul înconjurător – Determinarea conținutului de plumb al aerosolilor colectați pe filtre. Metoda – spectroscopie cu absorbție atomică.Toate satele membre pot utiliza orice altă metodă pe care o pot demonstra că dă rezultate echivalente cu cele ale metodei mai sus menționate.IV. Metoda de referință pentru prelevarea și măsurarea PM10Metoda va fi cea descrisă în EN 12341, "Calitatea aerului – Procedura de testare în teren pentru a demonstra echivalența de referință a metodelor de prelevare pentru fracțiunea PM10 de pulberi în suspensie". Principiul de măsurare se bazează pe colectarea într-un filtru a fracțiunii PM10 de pulberi în suspensie și pe determinarea masei prin metoda granulometrică.Statele membre pot utiliza orice altă metodă pe care o pot demonstra că dă rezultate echivalente cu cele ale metodei mai sus menționate sau orice altă metodă pe care statele membre o pot demonstra că prezintă o legătură consistentă cu metoda de referință. În acel caz, rezultatele obținute cu acea metodă trebuie corectate cu un factor relevant pentru a obține rezultate echivalente cu cele care ar fi fost obținute prin metoda de referință.Fiecare stat membru trebuie să informeze Comisia despre metoda utilizată la prelevarea și măsurarea PM10. Comisia trebuie să efectueze cât mai curând cu putință exerciții de comparare pentru metodele de prelevare și măsurare PM10, în scopul furnizării de informații pentru revizuirea prezentei directive în conformitate cu articolul 10.V. Metodă de referință provizorie pentru prelevarea și măsurarea PM2,5Comisia va elabora împreună cu comitetul menționat la articolul 12 din Directiva 92/62/CEE principii pentru o metodă de referință temporară pentru prelevarea și măsurarea PM2,5 până la 19 iulie 2001.Statele membre pot utiliza orice alte metode pe care le consideră potrivite.Fiecare stat membru trebuie să informeze Comisia despre metoda utilizată la prelevarea și măsurarea PM2,5. Comisia trebuie să efectueze cât mai curând cu putință exerciții de comparare pentru metodele de prelevare și măsurare PM2,5 în scopul furnizării de informații pentru revizuirea prezentei directive în conformitate cu articolul 10.VI. Tehnici pentru modelare de referințăAceste tehnici nu pot fi specificate în prezent. Orice modificare pentru adaptarea acestui punct la progresul tehnico-științific trebuie adoptată în conformitate cu procedura stabilită la articolul 12 alineatul (2) din Directiva 96/62/CE.--------------------------------------------------


title: Directiva 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0009

Official Journal L 031 , 06/02/2003 P. 0018 - 0025 Ediţie specială în limba cehă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba estonă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba letonă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba malteză Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba polonă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 19 Volume 06 P. 101  - 108

		20030127Directiva 2003/9/CE a Consiliuluidin 27 ianuarie 2003de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membreCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 primul paragraf punctul (1b),având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Parlamentului European [2],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [3],având în vedere avizul Comitetului Regiunilor [4],întrucât:(1) O politică comună în domeniul azilului, cuprinzând un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de stabilire progresivă a unui spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, caută în mod legitim protecție în Comunitate.(2) La reuniunea sa specială de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, Consiliul European a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea integrală și globală a Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967, menținând astfel principiul nereturnării.(3) Concluziile de la Tampere prevăd că acest sistem european comun de azil ar trebui să cuprindă, în scurt timp, condiții minime comune pentru primirea solicitanților de azil.(4) Stabilirea unor standarde minime pentru primirea solicitanților de azil constituie un pas important pentru instituirea unei politici europene în domeniul azilului.(5) Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. Prezenta directivă urmărește, în special, garantarea respectării depline a demnității umane și promovarea aplicării articolelor 1 și 18 din Carta menționată anterior.(6) În ceea ce privește tratamentul persoanelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive, statele membre trebuie să respecte anumite obligații care le revin în temeiul instrumentelor de drept internațional la care sunt părți și care interzic discriminarea.(7) Este necesară adoptarea unor standarde minime pentru primirea solicitanților de azil care să fie suficiente, în principiu, pentru a le garanta un nivel de trai demn și condiții de viață comparabile în toate statele membre.(8) Armonizarea condițiilor de primire a solicitanților de azil ar trebui să contribuie la limitarea mișcărilor secundare ale solicitanților de azil, influențate de diversitatea condițiilor de primire.(9) Primirea grupurilor cu nevoi speciale ar trebui să fie concepută special pentru a putea răspunde acestor nevoi.(10) Primirea solicitanților de azil deținuți ar trebui să fie concepută special pentru a răspunde nevoilor acestora în situația respectivă.(11) Pentru a asigura respectarea garanțiilor minime de procedură care constau în posibilitatea de a contacta organizații sau grupuri de persoane care acordă asistență judiciară, este necesară furnizarea informațiilor privind organizațiile și grupurile de persoane respective.(12) Este necesară limitarea posibilităților de abuz al sistemului de primire, prevăzându-se cazuri de limitare sau retragere a condițiilor de primire pentru solicitanții de azil.(13) Ar trebui să fie asigurate eficiența sistemelor de primire naționale și cooperarea dintre statele membre în ceea ce privește primirea solicitanților de azil.(14) Ar trebui să fie încurajată coordonarea adecvată între autoritățile competente cu privire la primirea solicitanților de azil și, prin urmare, ar trebui să fie favorizate relațiile armonioase între comunitățile locale și centrele de cazare.(15) Este în însăși natura standardelor minime ca statele membre să poată prevedea sau menține condiții mai favorabile pentru resortisanții țărilor terțe și pentru apatrizii care solicită unui stat membru protecție internațională.(16) În același spirit, statele membre sunt invitate să aplice dispozițiile prezentei directive procedurilor de examinare a solicitărilor altor forme de protecție decât cea care decurge din Convenția de la Geneva pentru resortisanții țărilor terțe și pentru apatrizi.(17) Este necesară evaluarea periodică a punerii în aplicare a prezentei directive.(18) Întrucât obiectivul acțiunii preconizate, și anume stabilirea unor standarde minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre, nu poate fi suficient îndeplinit de statele membre și, prin urmare, datorită dimensiunilor sau efectelor acțiunii propuse, poate fi mai bine realizat la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității menționat la articolul 5 al tratatului. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestor obiective.(19) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și-a notificat, prin scrisoarea din 18 august 2001, dorința de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei directive.(20) În conformitate cu articolul 1 din protocolul menționat anterior, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive. În consecință, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat mai sus, dispozițiile prezentei directive nu se aplică Irlandei.(21) În conformitate cu articolele 1 și 2 ale Protocolului privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive și, prin urmare, nu este obligată în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:CAPITOLUL IOBIECTIV, DEFINIȚII ȘI DOMENIU DE APLICAREArticolul 1ObiectivPrezenta directivă are ca obiectiv stabilirea unor standarde minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre.Articolul 2DefinițiiÎn sensul prezentei directive:(a) "Convenția de la Geneva" înseamnă Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967;(b) "cerere de azil" înseamnă o cerere prezentată de un resortisant al unei țări terțe sau de un apatrid, care poate fi interpretată ca o cerere de protecție internațională de către un stat membru, în temeiul Convenției de la Geneva. Oricare cerere de protecție internațională este prezumată a fi o cerere de azil, cu excepția cazului în care resortisantul unei țări terțe sau apatridul solicită în mod explicit o altă formă de protecție, care poate face obiectul unei cereri separate;(c) "solicitant" sau "solicitant de azil" înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care a făcut o cerere de azil, cu privire la care nu s-a pronunțat încă o hotărâre definitivă;(d) "membrii familiei" înseamnă în măsura în care familia era deja constituită în țara de origine, următorii membri ai familiei solicitantului, care sunt prezenți în același stat membru, în legătură cu cererea de azil:(i) soțul solicitantului de azil sau partenerul său necăsătorit cu care se află într-o relație stabilă, atunci când legislația sau practica statului membru în cauză tratează cuplurile necăsătorite într-un mod comparabil cu cel al cuplurilor căsătorite, în temeiul legislației sale privind străinii;(ii) copiii minori ai cuplului menționat la punctul (i) sau ai solicitantului, cu condiția să fie necăsătoriți și în întreținerea sa, indiferent dacă sunt născuți din căsătorie, din afara căsătoriei sau dacă au fost adoptați, în conformitate cu legislația internă;(e) "refugiat" înseamnă orice persoană care îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 1 punctul (A) din Convenția de la Geneva;(f) "statut de refugiat" înseamnă statutul acordat de un stat membru unei persoane refugiate care este admisă în această calitate pe teritoriul acestui stat membru;(g) "procedură" și "căi de atac" înseamnă procedurile și căile de atac prevăzute de statele membre în legislația lor internă;(h) "minori neînsoțiți" înseamnă persoane sub optsprezece ani, care sosesc pe teritoriul statelor membre neînsoțiți de un adult responsabil pentru aceștia prin lege sau obicei, și cât timp nu sunt efectiv în întreținerea unei astfel de persoane; definiția respectivă include, de asemenea, minorii care sunt lăsați neînsoțiți după intrarea lor pe teritoriul statelor membre;(i) "condiții de primire" înseamnă ansamblul măsurilor luate de statele membre în favoarea solicitanților de azil, în conformitate cu prezenta directivă;(j) "condiții materiale de primire" înseamnă condițiile de primire incluzând cazarea, hrana și îmbrăcămintea, furnizate în natură sau sub formă de alocații financiare sau tichete, precum și o alocație zilnică;(k) "detenție" înseamnă orice măsură de izolare a unui solicitant de azil de către un stat membru într-un loc determinat, în care solicitantul de azil este lipsit de libertatea de circulație;(l) "centru de cazare" înseamnă orice loc utilizat pentru cazarea colectivă a solicitanților de azil.Articolul 3Domeniul de aplicare(1) Prezenta directivă se aplică tuturor resortisanților țărilor terțe și apatrizilor care depun o cerere de azil la frontiera sau pe teritoriul unui stat membru, cât timp aceștia sunt autorizați să rămână pe teritoriul respectiv în calitate de solicitanți de azil, precum și membrilor familiilor acestora, în cazul în care sunt incluși în cererea de azil respectivă, în conformitate cu legislația internă.(2) Prezenta directivă nu se aplică cererilor de azil diplomatic sau teritorial prezentate reprezentanțelor statelor membre.(3) Prezenta directivă nu este aplicabilă atunci când se aplică Directiva 2001/55/CE a Consiliului din 20 iulie 2001 privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane deplasate și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri [5].(4) Statele membre pot decide să aplice prezenta directivă procedurilor de examinare a solicitărilor unor alte forme de protecție decât cea care decurge din Convenția de la Geneva pentru resortisanții țărilor terțe sau apatrizii care nu sunt considerați refugiați.Articolul 4Dispoziții mai favorabileStatele membre pot adopta sau menține dispoziții mai favorabile cu privire la condițiile de primire a solicitanților de azil și a rudelor apropiate ale solicitantului care se află în același stat membru, atunci când depind de acesta sau, din motive umanitare, în măsura în care dispozițiile respective sunt compatibile cu prezenta directivă.CAPITOLUL IIDISPOZIȚII GENERALE PRIVIND CONDIȚIILE DE PRIMIREArticolul 5Informarea(1) Statele membre informează solicitanții de azil, într-un termen rezonabil, care să nu depășească cincisprezece zile de la data depunerii cererii de azil la autoritatea competentă, cel puțin despre avantajele de care pot beneficia și despre obligațiile pe care trebuie să le respecte cu privire la condițiile de primire.Statele membre se asigură că solicitanților le sunt furnizate informații despre organizațiile sau grupurile de persoane care acordă asistență juridică specifică și despre organizațiile care îi pot ajuta sau informa cu privire la condițiile de primire disponibile, inclusiv îngrijirile medicale.(2) Statele membre se asigură că informațiile prevăzute la alineatul (1) sunt furnizate în scris și, pe cât posibil, într-o limbă pe care se presupune că solicitanții o înțeleg. După caz, informațiile respective pot fi furnizate și oral.Articolul 6Documente(1) Statele membre se asigură că solicitanții primesc, într-un termen de trei zile de la data depunerii cererii la autoritățile competente, un document emis pe numele lor, care să ateste statutul acestora de solicitant de azil sau care să ateste că sunt autorizați să rămână pe teritoriul statului membru cât timp cererea lor este în așteptare sau în curs de examinare.În cazul în care titularul nu este liber să circule pe întreg teritoriul sau pe o parte a teritoriului statelor membre, documentul atestă, de asemenea, acest lucru.(2) Statele membre pot exclude aplicarea prezentului articol atunci când solicitantul de azil este în detenție și în timpul examinării unei cereri de azil prezentate la frontieră sau în cadrul unei proceduri de stabilire a dreptului solicitantului de azil de a intra legal pe teritoriul unui stat membru. În cazuri specifice, în timpul examinării cererii de azil, statele membre pot furniza solicitanților alte documente echivalente cu documentul menționat la alineatul (1).(3) Documentul menționat la alineatul (1) nu atestă neapărat identitatea solicitantului de azil.(4) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a furniza solicitanților de azil documentul menționat la alineatul (1), care trebuie să fie valid în toată perioada în care aceștia sunt autorizați să rămână pe teritoriul sau la frontiera statului membru în cauză.(5) Statele membre pot furniza solicitanților de azil un document de călătorie, atunci când aceștia trebuie să fie prezenți în alt stat din motive umanitare grave.Articolul 7Șederea și libertatea de circulație(1) Solicitanții de azil pot circula liber pe teritoriul statului membru gazdă sau în interiorul unei zone care le-a fost stabilită de acest stat membru. Zona stabilită nu aduce atingere sferei inalienabile a vieții private și oferă suficientă libertate de acțiune pentru a garanta accesul la toate avantajele prevăzute de prezenta directivă.(2) Statele membre pot stabili locul reședinței solicitantului de azil, din motive de interes public sau de ordin public sau, după caz, în vederea examinării rapide și a monitorizării eficiente a cererii acestuia.(3) Atunci când se dovedește a fi necesar, din motive juridice sau de ordine publică, de exemplu, statele membre pot obliga un solicitant să rămână într-un loc stabilit, în conformitate cu legislația internă a acestora.(4) Statele membre pot prevedea că, pentru a beneficia de condițiile materiale ale primirii, solicitanții trebuie să-și aibă efectiv reședința într-un loc determinat, stabilit de statele membre. Deciziile respective, care pot fi cu caracter general, sunt adoptate de la caz la caz și se întemeiază pe legislația internă.(5) Statele membre prevăd posibilitatea de a acorda solicitanților de azil o autorizație temporară de a părăsi locul de reședință prevăzut la alineatele (2) și (4) și/sau zona care le-a fost atribuită, prevăzută la alineatul (1). Deciziile se iau de la caz la caz, obiectiv și imparțial și sunt motivate în cazul în care sunt negative.Solicitantul nu trebuie să ceară o autorizație pentru a se prezenta în fața autorităților și instanțelor, în cazul în care prezența sa este necesară.(6) Statele membre cer solicitanților de azil să le comunice autorităților competente adresa lor și să le notifice orice schimbare de adresă în cel mai scurt timp.Articolul 8FamiliileÎn cazul în care acordă solicitantului o locuință, statele membre iau măsurile necesare pentru a menține, pe cât posibil, unitatea familiei care este prezentă pe teritoriul lor. Măsurile respective sunt puse în aplicare cu acordul solicitanților de azil.Articolul 9Examene medicaleStatele membre pot prevedea obligația solicitanților de a se supune unui examen medical, din motive de sănătate publică.Articolul 10Școlarizarea și educația minorilor(1) Statele membre acordă copiilor minori ai solicitanților de azil și solicitanților de azil minori accesul la sistemul educațional, în condiții similare celor prevăzute pentru resortisanții statului membru gazdă, cât timp nu se execută o măsură de expulzare a acestora sau a părinților lor. Educația poate fi furnizată în centrele de cazare.Statele membre pot stipula că acest acces trebuie să fie limitat la sistemul educațional de stat.Sunt considerați minori persoanele cu o vârstă inferioară vârstei majoratului legal din statul membru în care a fost depusă sau se examinează cererea de azil. Statele membre nu pot interzice accesul la studiile secundare, pentru singurul motiv că minorul a ajuns la vârsta majoratului.(2) Accesul la sistemul educațional nu poate fi amânat cu mai mult de trei luni de la data prezentării cererii de azil a minorului sau a părinților acestuia. Perioada respectivă poate fi prelungită la un an, atunci când se furnizează o educație specifică, în vederea facilitării accesului la sistemul educațional.(3) În cazul în care accesul la sistemul educațional prevăzut la alineatul (1) nu este posibil din cauza situației specifice a minorului, statul membru poate propune alte modalități de educație.Articolul 11Ocuparea forței de muncă(1) Statele membre stabilesc o perioadă, începând cu data depunerii cererii de azil, în care solicitantul nu are acces la piața muncii.(2) În cazul în care nu s-a luat nici o decizie în primă instanță timp de un an de la prezentarea cererii de azil și această întârziere nu-i poate fi imputată solicitantului, statele membre decid în ce condiții se acordă solicitantului accesul la piața muncii.(3) Accesul la piața muncii nu poate fi refuzat în perioada exercitării căilor de atac, atunci când acțiunea împotriva unei decizii negative adoptate printr-o procedură normală are efect suspensiv, până la notificarea unei decizii negative privind calea de atac.(4) Din motive legate de politica pieței muncii, statele membre pot acorda prioritate cetățenilor Uniunii și resortisanților statelor părți la Acordul privind Spațiul Economic European, precum și resortisanților legali din țările terțe.Articolul 12Formarea profesionalăStatele membre pot autoriza accesul solicitanților de azil la formarea profesională, indiferent dacă aceștia au sau nu acces la piața muncii.Accesul la o formare profesională în legătură cu un contract de muncă depinde de posibilitatea solicitantului de a avea acces la piața muncii, în conformitate cu articolul 11.Articolul 13Normele generale privind condițiile materiale de primire și îngrijirile medicale(1) Statele membre se asigură că solicitanții de azil au acces la condițiile materiale de primire din momentul prezentării cererii lor de azil.(2) Statele membre adoptă dispoziții privind condițiile materiale de primire pentru a garanta un nivel de trai adecvat pentru sănătatea solicitanților și pentru a le asigura subzistența.Statele membre se asigură că nivelul de trai respectiv este garantat în cazul persoanelor cu nevoi speciale, în conformitate cu articolul 17, precum și în cazul persoanelor aflate în detenție.(3) Statele membre pot subordona acordarea în totalitate sau parțială a condițiilor materiale de primire și a îngrijirilor medicale condiției ca solicitanții să nu dispună de mijloace suficiente pentru a avea un nivel de trai adecvat pentru sănătate și pentru asigurarea subzistenței acestora.(4) Statele membre pot pretinde solicitanților să suporte sau să contribuie la costul condițiilor materiale de primire și al îngrijirilor medicale prevăzute în prezenta directivă, în conformitate cu alineatul (3), în cazul în care aceștia au resurse suficiente, de exemplu, în cazul în care aceștia au muncit o perioadă rezonabilă.În cazul în care se dovedește că un solicitant dispunea de resurse suficiente pentru a acoperi condițiile materiale de primire și îngrijirile medicale la data la care aceste nevoi fundamentale au fost acoperite, statele membre îi pot cere solicitantului rambursarea.(5) Condițiile de primire materiale pot fi furnizate în natură sau sub formă de alocații financiare sau tichete, sau prin combinația acestor forme.Atunci când statele membre oferă condițiile materiale de primire sub formă de alocații financiare sau de tichete, valoarea acestora din urmă este fixată în conformitate cu principiile definite în prezentul articol.Articolul 14Modalitățile condițiilor materiale de primire(1) Atunci când cazarea se acordă în natură, aceasta trebuie să fie sub una din următoarele forme sau într-o combinație a acestora:(a) localuri folosite pentru cazarea solicitanților pe durata examinării cererii de azil prezentate la frontieră;(b) centre de cazare oferind un nivel de trai adecvat;(c) case, apartamente, hoteluri private sau alte localuri adaptate pentru cazarea solicitanților.(2) Statele membre se asigură că solicitanții cărora li se acordă una dintre formele de cazare prevăzute la alineatul (1) literele (a), (b) și (c):(a) beneficiază de protecția vieții lor de familie;(b) au posibilitatea de a comunica cu rudele lor, cu consilierii juridici, cu reprezentanții Înaltului Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICONUR) și cu organizațiile neguvernamentale (ONG) recunoscute de statele membre.Statele membre acordă o atenție deosebită prevenirii violenței în interiorul localurilor și centrelor de cazare prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b).(3) Statele membre se asigură că, după caz, copiii minori ai solicitanților sau solicitanții minori sunt cazați cu părinții lor sau cu membrul adult al familiei responsabil pentru aceștia, prin lege sau cutumă.(4) Statele membre se asigură că solicitanții de azil nu sunt transferați de la un loc de cazare la altul decât atunci când este absolut necesar. Statele membre dau posibilitatea solicitanților de a-și informa consilierii juridici cu privire la transferul lor la o nouă adresă.(5) Persoanele care lucrează în centrele de cazare au o formare profesională corespunzătoare și au obligația de a respecta principiul confidențialității, prevăzut în dreptul intern, în ceea ce privește informațiile la care au acces datorită muncii lor.(6) Statele membre pot implica solicitanții de azil în gestionarea resurselor materiale și a unor aspecte nemateriale ale vieții din centrul de cazare, prin intermediul unui comitet sau consiliu consultativ reprezentativ al persoanelor cazate în centrul respectiv.(7) Consilierii juridici ai solicitanților de azil și reprezentanții ICONUR sau ai ONG-urilor care acționează în numele acesteia și sunt recunoscute de statul membru în cauză pot avea acces la centrele de cazare și la alte localuri de cazare a solicitanților de azil, pentru a le acorda asistență acestora. Nu se pot impune limite acestui acces decât pentru motive de siguranță a localurilor și centrelor de cazare, precum și a solicitanților de azil.(8) În ceea ce privește condițiile materiale de primire, statele membre pot stabili, cu titlu excepțional, și alte forme decât cele prevăzute în prezentul articol, pentru o perioadă rezonabilă, cât mai scurtă posibil, atunci când:- este necesară o primă evaluare a nevoilor speciale ale solicitantului;- condițiile materiale de primire prevăzute în prezentul articol nu sunt disponibile într-o anumită zonă geografică;- capacitățile de cazare disponibile în mod obișnuit sunt temporar epuizate;- solicitantul de azil se află în detenție sau la un punct la frontieră, într-un local pe care nu-l poate părăsi.Aceste condiții diferite satisfac, în oricare dintre cazuri, nevoile fundamentale.Articolul 15Îngrijirile medicale(1) Statele membre se asigură că solicitanții primesc îngrijirile medicale necesare, care includ, cel puțin, îngrijirile de urgență și tratamentul de bază al bolilor.(2) Statele membre acordă asistența medicală sau de alt tip necesară solicitanților cu nevoi speciale.CAPITOLUL IIILIMITAREA SAU RETRAGEREA BENEFICIULUI CONDIȚIILOR DE PRIMIREArticolul 16Limitarea sau retragerea beneficiului condițiilor de primire(1) Statele membre pot limita sau retrage beneficiul condițiilor de primire în următoarele cazuri:(a) atunci când un solicitant de azil:- părăsește locul de reședință stabilit de autoritatea competentă, fără să o fi informat pe aceasta sau, în cazul în care este necesar, fără să fi obținut permisiunea acesteia sau- nu-și respectă obligația de a se prezenta autorităților, nu răspunde solicitărilor de a furniza informații sau nu participă la întâlnirile personale în legătură cu procedura de azil, într-un termen rezonabil stabilit de dreptul intern sau- a făcut deja o altă cerere în același stat membru.Atunci când solicitantul este găsit sau se prezintă de bună voie autorităților competente, se ia o decizie motivată în mod corespunzător, fondată pe motivele dispariției acestuia, în ceea ce privește restabilirea beneficiului acordării anumitor sau tuturor condițiilor de primire;(b) atunci când un solicitant de azil a ascuns faptul că dispune de resurse financiare și, prin urmare, a beneficiat în mod necorespunzător de condițiile materiale de primire.În cazul în care se dovedește că un solicitant dispunea de resurse suficiente pentru a-și acoperi condițiile materiale de primire și îngrijirile medicale la data la care aceste nevoi de bază i-au fost acoperite, statele membre îi pot cere rambursarea.(2) Statele membre pot refuza condițiile de primire în cazurile în care un solicitant de azil nu a putut demonstra că cererea de azil a fost depusă în cel mai rezonabil timp posibil de la data sosirii sale în statul membru în cauză.(3) Statele membre pot stabili sancțiunile aplicabile încălcărilor grave ale regulilor centrelor de cazare sau comportamentului deosebit de violent.(4) Deciziile de limitare, retragere sau refuz al beneficiului condițiilor de primire sau sancțiunile menționate la alineatele (1), (2) și (3) se iau, de la caz la caz, obiectiv și imparțial și sunt motivate. Deciziile respective sunt fondate pe situația particulară a persoanei în cauză, în special în cazul persoanelor menționate la articolul 17, ținând cont de principiul proporționalității. Statele membre asigură în orice situație accesul la îngrijirile medicale de urgență.(5) Statele membre se asigură că nu sunt limitate sau retrase condițiile materiale de primire înainte de adoptarea unei decizii negative.CAPITOLUL IVDISPOZIȚII PRIVIND PERSOANELE CU NEVOI SPECIALEArticolul 17Principiu general(1) În legislația internă de transpunere a dispozițiilor capitolului II privind condițiile materiale de primire și îngrijirile mediacle, statele membre țin seama de situația specială a persoanelor vulnerabile, precum minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri cu copii minori și persoanele care au fost supuse torturilor, violurilor sau altor forme grave de violență psihologică, psihică sau sexuală.(2) Alineatul (1) nu se aplică decât persoanelor ale căror nevoi speciale au fost constatate în urma unei evaluări individuale a situației lor.Articolul 18Minorii(1) Interesul superior al copilului reprezintă un considerent primordial pentru statele membre, cu ocazia transpunerii dispozițiilor prezentei directive referitoare la minori.(2) Statele membre asigură minorilor care au fost victime ale oricărei forme de abuz, neglijență, exploatare, tortură, tratamente crude, inumane și degradante sau ale unor conflicte armate, accesul la servicii de reabilitare; ele asigură acordarea pentru victime a îngrijirilor de sănătate mintală adecvate și după caz, a asistenței calificate.Articolul 19Minorii neînsoțiți(1) Statele membre adoptă cât mai repede posibil măsurile necesare pentru a asigura reprezentarea necesară a minorilor neînsoțiți de către un tutore legal sau, dacă este necesar, de către un organism însărcinat cu sprijinirea și asigurarea bunăstării minorilor, sau orice formă corespunzătoare de reprezentare. Autoritățile competente evaluează periodic situația acestor minori.(2) Minorii neînsoțiți care prezintă o cerere de azil sunt plasați, de la data la care sunt admiși pe teritoriul respectiv până la data la care trebuie să părăsească statul membru în care a fost prezentată sau este examinată cererea de azil:(a) cu membrii adulți ai familiilor lor;(b) într-o familie gazdă;(c) în centre de cazare specializate pentru primirea minorilor;(d) în alte locuri de cazare adecvate pentru minori.Statele membre pot plasa minorii neînsoțiți în vârstă de minimum 16 ani în centre de cazare destinate solicitanților de azil adulți.Pe cât posibil, frații și surorile din aceeași familie sunt ținuți împreună, ținând cont de interesul superior al minorului în cauză și, în special, de vârsta și gradul de maturitate al acestuia. În cazul minorilor neînsoțiți, schimbările de rezidență sunt limitate pe cât posibil.(3) În interesul superior al minorului neînsoțit, statele membre încearcă să-i găsească cât mai repede posibil pe membrii familiei acestuia. În cazurile în care integritatea fizică sau viața unui minor sau a apropiaților săi ar putea fi amenințate, în special în cazul în care au rămas în țara de origine, colectarea, prelucrarea și difuzarea informațiilor privind persoanele respective trebuie să fie făcute confidențial, pentru a evita punerea în pericol a siguranței acestora.(4) Personalul care se ocupă de minorii neînsoțiți a avut sau are o formare profesională corespunzătoare, ținând cont de nevoile acestora și are obligația de respectare a principiului confidențialității, prevăzut în dreptul intern, în ceea ce privește informațiile la care are acces datorită muncii sale.Articolul 20Victimele torturii sau violențeiStatele membre se asigură, după caz, că persoanele care au suferit torturi, violuri sau alte forme de violență gravă, primesc tratamentul necesar pentru prejudiciile cauzate de actele respective.CAPITOLUL VCĂI DE ATACArticolul 21Căi de atac(1) Statele membre se asigură că deciziile negative cu privire la acordarea avantajelor prevăzute în prezenta directivă sau deciziile adoptate în temeiul articolului 7 care afectează în mod individual solicitanții de azil pot face obiectul unei căi de atac în cadrul procedurilor prevăzute în dreptul intern. Cel puțin în ultimă instanță, este prevăzută posibilitatea unor căi de atac în fața unui organism judiciar.(2) Procedurile de acces la asistența juridică în asemenea cazuri sunt stabilite în dreptul intern.CAPITOLUL VIMĂSURI PENTRU CREȘTEREA EFICIENȚEI SISTEMULUI DE PRIMIREArticolul 22CooperareaStatele membre informează periodic Comisia despre datele privind numărul de persoane, în funcție de vârstă și sex, care beneficiază de condițiile de primire, și îi furnizează acesteia informații complete despre tipul, numele și formatul documentelor menționate la articolul 6.Articolul 23Sistemul de orientare, de monitorizare și controlStatele membre se asigură că sunt stabilite măsuri pentru orientarea, monitorizarea și controlul corespunzătoare ale condițiilor de primire, respectând structura constituțională a acestora.Articolul 24Personalul și resursele(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru ca autoritățile și celelalte organizații care pun în aplicare prezenta directivă să beneficieze de formarea de bază necesară, ținând cont de nevoile solicitanților de azil de ambele sexe.(2) Statele membre alocă resursele necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor de drept intern adoptate pentru transpunerea prezentei directive.CAPITOLUL VIIDISPOZIȚII FINALEArticolul 25RapoartePână la 6 august 2006, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive și propune, după caz, modificările necesare.Până la 6 februarie 2006, statele membre transmit Comisiei orice informație necesară pentru pregătirea raportului, inclusiv datele statistice prevăzute la articolul 22.După prezentarea raportului, cel puțin o dată la cinci ani, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind aplicarea prezentei directive.Articolul 26Transpunerea(1) Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 6 februarie 2005. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o referire la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea referire la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei referiri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 27Intrarea în vigoarePrezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 28DestinatariPrezenta directivă se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.Adoptată la Bruxelles, 27 ianuarie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleG. Papandreou[1] JO C 213 E, 31.7.2001, p. 286.[2] Aviz emis la 25 aprilie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO C 48, 21.2.2002, p. 63.[4] JO C 107, 3.5.2002, p. 85.[5] JO L 212, 7.8.2001, p. 12.--------------------------------------------------