title: Directiva (UE) 2015/719 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2015 de modificare a Directivei 96/53/CE a Consiliului de stabilire, pentru anumite vehicule rutiere care circulă în interiorul Comunității, a dimensiunilor maxime autorizate în traficul național și internațional și a greutății maxime autorizate în traficul internațional (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
                  6.5.2015

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 115/1

            DIRECTIVA (UE) 2015/719 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
      din 29 aprilie 2015
      de modificare a Directivei 96/53/CE a Consiliului de stabilire, pentru anumite vehicule rutiere care circulă în interiorul Comunității, a dimensiunilor maxime autorizate în traficul național și internațional și a greutății maxime autorizate în traficul internațional
      (Text cu relevanță pentru SEE)
      PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91,
      având în vedere propunerea Comisiei Europene,
      după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
      având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
      după consultarea Comitetului Regiunilor,
      hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
      întrucât:

                  (1)

                  Este necesar să se sublinieze necesitatea de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră, în special emisiile de dioxid de carbon (CO2), de a îmbunătăți siguranța rutieră, de a adapta legislația relevantă la evoluțiile tehnologice și la nevoile în schimbare ale pieței și de a facilita operațiunile de transport intermodal, garantând-se o concurență care să nu fie denaturată și protecția infrastructurii rutiere.

                  (2)

                  Evoluțiile tehnologice oferă posibilitatea de atașare a unor dispozitive aerodinamice retractabile sau pliabile în spatele vehiculelor. Totuși, atașarea unor astfel de dispozitive ar duce la depășirea lungimilor maxime permise în temeiul Directivei 96/53/CE a Consiliului (3). Prin urmare, este necesar să se prevadă o derogare de la lungimile maxime. Prezenta directivă urmărește să permită instalarea unor astfel de dispozitive de îndată ce modificările necesare aduse cerințelor tehnice pentru omologarea de tip a dispozitivelor aerodinamice au fost transpuse sau aplicate și după adoptarea de către Comisie a actelor de punere în aplicare de stabilire a normelor operaționale pentru utilizarea acestor dispozitive.

                  (3)

                  Îmbunătățirea aerodinamicii cabinelor autovehiculelor ar duce la beneficii apreciabile în ceea ce privește performanțele energetice ale vehiculelor, posibil în combinație cu dispozitivele aerodinamice retractabile sau pliabile atașate în spatele vehiculelor. Cu toate acestea, având în vedere limitele actuale de lungime stabilite prin Directiva 96/53/CE, o astfel de îmbunătățire nu este posibilă fără o reducere a capacității de încărcare a vehiculelor și fără a pune în pericol echilibrul economic al sectorului transportului rutier. Inclusiv din acest motiv este necesar să se prevadă o derogare de la limitele maxime de lungime. Derogarea respectivă nu ar trebui utilizată pentru a crește capacitatea de încărcare a vehiculului.

                  (4)

                  În temeiul Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4), dispozitivele aerodinamice care depășesc 500 mm în lungime și autovehiculele echipate cu cabine care le îmbunătățesc performanța aerodinamică, în cazul în care respectivele vehicule depășesc limitele stabilite în Directiva 96/53/CE, fac obiectul omologării de tip înainte de a fi introduse pe piață.

                  (5)

                  Permiterea unui nou profil al cabinelor vehiculelor ar contribui la îmbunătățirea siguranței rutiere prin reducerea unghiurilor moarte care restrâng zona de vizibilitate a conducătorilor auto, inclusiv în zona de sub parbriz, și ar trebui să contribuie la evitarea a numeroase accidente mortale în rândul participanților la trafic vulnerabili, precum pietonii sau bicicliștii. Un nou profil al cabinei ar putea permite, de asemenea, echiparea cu structuri de absorbție a energiei în caz de coliziune. În plus, câștigul potențial în volum al cabinei ar trebui să îmbunătățească siguranța și confortul conducătorului auto. Odată ce vor fi elaborate cerințe îmbunătățite în materie de siguranță în cazul cabinelor mai lungi, se poate analiza dacă ar fi oportună aplicarea acestora la vehicule care nu beneficiază de extinderea lungimii.

                  (6)

                  Sistemele de propulsie alternative, care includ sisteme de propulsie hibride, sunt cele care, pentru a asigura propulsia mecanică, preiau energie din combustibili consumabili și/sau dintr-o baterie sau alt dispozitiv electric sau mecanic de stocare a energiei. Utilizarea de sisteme de propulsie alternative la vehiculele grele sau la autobuze poate conduce la o creștere a greutății, dar reduce poluarea. Această creștere a greutății nu ar trebui să fie contabilizată ca parte din sarcina utilă a vehiculului, deoarece aceasta ar penaliza, din punct de vedere economic, sectorul transportului rutier. Cu toate acestea, respectiva creștere a greutății nu ar trebui să conducă la o creștere a capacității de încărcare a vehiculului.

                  (7)

                  Viitoarele vehiculele care utilizează combustibili alternativi (cu sisteme de propulsie mai grele decât cele utilizate la vehiculele pe bază de combustibili tradiționali) ar putea, de asemenea, să beneficieze de o aprobare de greutate suplimentară. Prin urmare, astfel de combustibilii alternativi pot fi incluși în lista de combustibili alternativi prevăzută de prezenta directivă, în cazul în care utilizarea lor necesită o aprobare de greutate suplimentară.

                  (8)

                  Prezenta directivă prevede derogări de la greutățile și dimensiunile maxime autorizate ale vehiculelor și ansamblurilor de vehicule prevăzute în Directiva 96/53/CE. Cu toate acestea, statele membre ar trebui să poată limita, din motive legate de siguranța rutieră sau de caracteristicile infrastructurii, circulația anumitor vehicule pe anumite porțiuni ale rețelei lor rutiere.

                  (9)

                  În materie de containerizare, sunt utilizate din ce în ce mai frecvent containerele de 45 de picioare. Astfel de containere sunt transportate pe toate modurile de transport. Cu toate acestea, componentele rutiere ale operațiunilor de transport intermodal nu pot fi parcurse în prezent decât cu respectarea, atât de către statele membre, cât și de către transportatori, a unor proceduri administrative greoaie, sau în cazul utilizării unor containere cu colțuri șanfrenate brevetate, al căror cost este prohibitiv. Creșterea cu 15 cm a lungimii autorizate pentru vehiculele care transportă astfel de containere ar putea scuti transportatorii de aceste proceduri administrative și ar putea facilita operațiunile de transport intermodal, fără a atrage riscuri sau prejudicii pentru ceilalți participanți la trafic sau pentru infrastructură. Definiția operațiunilor de transport intermodal din prezenta directivă nu aduce atingere lucrărilor legate de revizuirea Directivei 92/106/CEE a Consiliului (5).

                  (10)

                  Pentru a promova în continuare operațiunile de transport intermodal și pentru a ține seama de greutatea fără încărcătură a containerelor sau a cutiilor mobile de până la 45 de picioare, circulația autovehiculelor cu trei osii cu semiremorci cu două sau trei osii ar trebui permisă pentru o greutate totală autorizată de 44 de tone. Autovehiculele cu două osii cu semiremorci cu trei osii care transportă containere sau cutii mobile de până la 45 de picioare ar trebui permise în operațiunile de transport intermodal până la o greutate totală autorizată de 42 de tone.

                  (11)

                  De la adoptarea Directivei 96/53/CE, greutatea medie a pasagerilor autocarelor, precum și cea a bagajelor acestora au crescut în mod substanțial. Date fiind limitele de greutate impuse de respectiva directivă, acest fapt a condus la o reducere progresivă a numărului de pasageri transportați. Mai mult, echipamentele necesare pentru respectarea cerințelor tehnice actuale, precum Euro VI, sporesc greutatea vehiculelor care îi transportă. Necesitatea de a favoriza transportul public în detrimentul celui privat, în vederea asigurării unei mai bune eficiențe energetice, impune modificarea numărului anterior de pasageri prevăzut pentru un autocar, cu luarea în calcul a creșterii greutății pasagerilor și a bagajelor lor. Acest lucru se poate realiza printr-o creștere a greutății admisibile a autocarelor cu două osii, în limite care permit, în același timp, utilizarea infrastructurilor rutiere fără a provoca o uzură accelerată a acestora.

                  (12)

                  Este necesar ca încălcările privind vehiculele supraîncărcate să fie abordate în mod corespunzător de statele membre, astfel încât să se evite denaturarea concurenței și să se garanteze siguranța rutieră.

                  (13)

                  Pentru a asigura concurența nedenaturată între operatori și pentru a îmbunătăți detectarea încălcărilor, statele membre ar trebui să ia, până la 27 mai 2021, măsuri specifice în scopul identificării vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule în circulație asupra cărora există suspiciuni de depășire a limitelor relevante de greutate și care, prin urmare, ar trebui verificate. Această identificare ar putea fi efectuată prin intermediul unui mecanism de cântărire încorporat în infrastructura rutieră sau prin senzori montați la bordul vehiculelor, care comunică date la distanță autorităților competente. Astfel de date la bordul vehiculelor ar trebui să fie puse și la dispoziția conducătorului auto. În fiecare an, fiecare stat membru ar trebui să efectueze un număr adecvat de controale privind greutatea vehiculelor. Numărul acestor controale ar trebui să fie proporțional cu numărul total de vehicule inspectate anual în statul membru în cauză.

                  (14)

                  Pentru a asigura respectarea prezentei directive, statele membre ar trebui să stabilească norme privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentei directive și să asigure punerea în aplicare a acestora. Aceste sancțiuni ar trebui să fie eficace, nediscriminatorii, proporționale și disuasive.

                  (15)

                  Este important ca autoritățile competente din statele membre să efectueze schimburi de informații în vederea eficientizării controalelor privind greutatea vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule la scară internațională și a facilitării derulării în bune condiții a acestor controale. Punctul de contact desemnat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (6) ar trebui utilizat pentru astfel de schimburi de informații.

                  (16)

                  Parlamentul European și Consiliul ar trebui informate periodic cu privire la controalele efectuate de către autoritățile competente ale statelor membre asupra traficului rutier. Furnizarea acestor informații de către statele membre va permite Comisiei să se asigure cu privire la respectarea normelor prevăzute în prezenta directivă de către transportatorii rutieri de marfă, precum și să stabilească dacă este necesară sau nu elaborarea unor măsuri coercitive suplimentare.

                  (17)

                  În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei directive, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (7).

                  (18)

                  Comisia nu ar trebui să adopte acte de punere în aplicare privind cerințele operaționale referitoare la utilizarea dispozitivelor aerodinamice și nici specificații detaliate privind echipamentele de cântărire la bord, în cazul în care comitetul instituit în temeiul prezentei directive nu emite niciun aviz privind proiectul de act de punere în aplicare prezentat de Comisie.

                  (19)

                  În vederea actualizării din perspectiva celor mai recente evoluții tehnologice a listei de combustibili alternativi prevăzuți de prezenta directivă, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE, ar trebui delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv consultări cu experții statelor membre, înaintea adoptării actelor delegate. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.

                  (20)

                  Deoarece obiectivele prezentei directive nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre dar, având în vedere amploarea și efectele sale, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor menționate.

                  (21)

                  Prin urmare, Directiva 96/53/CE ar trebui modificată în consecință,

            ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
      Articolul 1
      Directiva 96/53/CE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                              „(a)

                              dimensiunile autovehiculelor din categoriile M2 și M3 și ale remorcilor acestora din categoria 0 și cele ale autovehiculelor din categoriile N2 și N3 și ale remorcilor acestora din categoriile 03 și 04, definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (*);

                     (*)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).”"
						;

                  2.

                  Articolul 2 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la primul paragraf se adaugă următoarele definiții:

                                          „—

                                          «combustibili alternativi» înseamnă combustibili sau surse de energie care servesc, cel puțin parțial, drept substitut pentru sursele de petrol fosil în furnizarea de energie pentru transporturi și care au potențialul de a contribui la decarbonizarea acesteia și de a îmbunătăți performanța de mediu a sectorului transporturilor, și care constau în:

                                                      (a)

                                                      energia electrică consumată în toate tipurile de vehicule electrice;

                                                      (b)

                                                      hidrogenul;

                                                      (c)

                                                      gazul natural, inclusiv biometanul, în stare gazoasă (gaz natural comprimat – GNC) și lichidă (gaz natural lichefiat – GNL);

                                                      (d)

                                                      gazul petrolier lichefiat (GPL);

                                                      (e)

                                                      energia mecanică provenită dintr-un sistem de stocare la bord/din surse aflate la bord, printre care și căldura reziduală;

                                          —

                                          «vehicul care folosește combustibili alternativi» înseamnă un autovehicul alimentat în totalitate sau parțial cu un combustibil alternativ și care a fost omologat în temeiul cadrului oferit de Directiva 2007/46/CE;

                                          —

                                          «operațiune de transport intermodal» înseamnă:

                                                      (a)

                                                      operațiunile de transport combinat definite la articolul 1 din Directiva 92/106/CEE a Consiliului (**) aferente transportului unuia sau mai multor containere sau cutii mobile, cu o lungime maximă totală de cel mult 45 de picioare; sau

                                                      (b)

                                                      operațiunile de transport aferente transportului unuia sau mai multor containere sau cutii mobile, cu o lungime maximă totală de cel mult 45 de picioare, care utilizează o cale navigabilă, cu condiția ca lungimea parcursului rutier inițial sau final să nu depășească 150 km pe teritoriul Uniunii. Distanța de 150 km menționată anterior poate fi depășită pentru a ajunge la cel mai apropiat terminal de transport adecvat pentru serviciul avut în vedere, în cazul:

                                                                  (i)

                                                                  vehiculelor care sunt în conformitate cu punctul 2.2.2 litera (a) sau (b) din anexa I; sau

                                                                  (ii)

                                                                  vehiculelor care sunt în conformitate cu punctul 2.2.2 litera (c) sau (d) din anexa I, dacă astfel de distanțe sunt permise în statul membru în cauză.

                                                Pentru operațiunile de transport intermodal, cel mai apropiat terminal de transport adecvat care oferă servicii poate fi situat în alt stat membru decât statul membru în care marfa a fost încărcată sau descărcată.

                                          —

                                          «agent de expediție» înseamnă o entitate juridică sau o persoană fizică sau juridică înscrisă pe conosament sau pe un alt document de transport echivalent, de exemplu un conosament «direct», ca agent de expediție și/sau care a încheiat un contract de transport cu o societate de transport, sau în numele sau în contul căreia s-a încheiat respectivul contract.

                                 (**)  Directiva 92/106/CEE a Consiliului din 7 decembrie 1992 privind stabilirea de norme comune pentru anumite tipuri de transporturi combinate de mărfuri între state membre (JO L 368, 17.12.1992, p. 38).”"
						;

                              (b)

                              la al doilea paragraf, trimiterea la „Directiva 70/156/CEE” se înlocuiește cu următorul text:
                              „Directiva 2007/46/CE”.

                  3.

                  Articolul 4 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              alineatul (4) al treilea și al patrulea paragraf se elimină;

                              (b)

                              alineatul (6) se elimină.

                  4.

                  Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
                  „Articolul 5
                  Se consideră că vehiculele articulate puse în circulație înainte de 1 ianuarie 1991 care nu respectă specificațiile prevăzute la punctele 1.6 și 4.4 din anexa I respectă aceste specificații în înțelesul articolului 3 dacă acestea nu depășesc o lungime totală de 15,50 m.”

                  5.

                  Articolele 8, 8a și 9 se elimină.

                  6.

                  Se introduc următoarele articole:
                  „Articolul 8b
                  (1)   În scopul îmbunătățirii eficienței lor energetice, vehiculele sau ansamblurile de vehicule echipate cu dispozitive aerodinamice care îndeplinesc cerințele prevăzute la alineatele (2) și (3) și care sunt conforme Directivei 2007/46/CE pot depăși lungimile maxime prevăzute la punctul 1.1 din anexa I la prezenta directivă, cu scopul de a permite atașarea unor asemenea dispozitive în spatele vehiculelor sau al ansamblurilor de vehicule. Vehiculele sau ansamblurile de vehicule echipate cu dispozitivele respective trebuie să fie conforme cu punctul 1.5 din anexa I la prezenta directivă și orice depășire a lungimilor maxime nu poate conduce la o creștere a lungimii de încărcare a acestor vehicule sau ansambluri de vehicule.
                  (2)   Înainte de introducerea lor pe piață, dispozitivele aerodinamice menționate la alineatul (1) care depășesc 500 mm în lungime trebuie omologate de tip în conformitate cu normele referitoare la omologarea de tip stabilite în cadrul oferit de Directiva 2007/46/CE.
                  Până la 27 mai 2017, Comisia evaluează necesitatea de a adopta sau modifica orice cerințe tehnice pentru omologarea de tip a dispozitivelor aerodinamice prevăzute în respectivul cadru ținând seama de necesitatea de a asigura siguranța rutieră și siguranța operațiunilor de transport intermodal și, în special, următoarele aspecte:

                              (a)

                              fixarea în siguranță a dispozitivelor, pentru a limita riscul de desprindere a acestora în timp, inclusiv în cadrul unei operațiuni de transport intermodal;

                              (b)

                              siguranța altor participanți la trafic, în special a participanților la trafic vulnerabili, asigurând printre altele, vizibilitatea marcajelor de contur atunci când sunt montate dispozitive aerodinamice, adaptând cerințele de vizibilitate indirectă și, în caz de coliziune cu partea din spate a unui vehicul sau a unui ansamblu de vehicule, fără compromiterea protecției antiîmpănare spate.

                        În acest scop, Comisia prezintă, după caz, o propunere legislativă de modificare a normelor relevante referitoare la omologarea de tip stabilite în cadrul oferit de Directiva 2007/46/CE.
                  (3)   Dispozitivele aerodinamice menționate la alineatul (1) îndeplinesc următoarele cerințe operaționale:

                              (a)

                              în situații în care siguranța altor participanți la trafic sau a conducătorului auto este periclitată, respectivele dispozitive sunt pliate, retractate sau demontate de conducătorul auto;

                              (b)

                              utilizarea lor pe infrastructurile rutiere urbane sau interurbane ține seama de caracteristicile speciale ale zonelor în care limita de viteză este mai mică sau egală cu 50 km/h și unde este mai mare probabilitatea să fie prezenți participanți la trafic vulnerabili; și

                              (c)

                              utilizarea lor este compatibilă cu operațiunile de transport intermodal și, în special atunci când sunt retractate/pliate, acestea nu pot să depășească cu mai mult de 20 cm lungimea maximă autorizată.

                        (4)   Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește dispoziții detaliate care să asigure condiții uniforme pentru punerea în aplicare a alineatului (3). Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 10i alineatul (2).
                  (5)   Alineatul (1) se aplică de la data transpunerii sau de la data aplicării modificărilor necesare aduse instrumentelor menționate la alineatul (2) și după adoptarea actelor de punere în aplicare menționate la alineatul (4), după caz.
                  Articolul 9a
                  (1)   În scopul îmbunătățirii eficienței energetice, în special în ceea ce privește performanțele aerodinamice ale cabinelor, precum și a siguranței rutiere, vehiculele sau ansamblurile de vehicule care îndeplinesc cerințele prevăzute la alineatul (2) și care se conformează Directivei 2007/46/CE, pot depăși lungimile maxime prevăzute la punctul 1.1 din anexa I la prezenta directivă în cazul în care cabinele lor asigură performanțe aerodinamice sporite și eficiență energetică, precum și performanțe în materie de siguranță. Vehiculele sau ansamblurile de vehicule echipate cu astfel de cabine trebuie să fie conforme cu punctul 1.5 din anexa I la prezenta directivă și orice depășire a limitelor maxime de lungime nu poate conduce la o creștere a capacității de încărcare a acestor vehicule.
                  (2)   Înainte de a fi introduse pe piață,vehiculele menționate la alineatul (1) sunt omologate în conformitate cu normele referitoare la omologarea de tip stabilite în cadrul oferit de Directiva 2007/46/CE. Până la 27 mai 2017, Comisia evaluează necesitatea de a elabora cerințele tehnice pentru omologarea de tip a vehiculelor dotate cu astfel de cabine astfel cum sunt prevăzute în respectivul cadru, luând în considerare următoarele:

                              (a)

                              performanța aerodinamică sporită a vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule;

                              (b)

                              participanții la trafic vulnerabili și posibilitatea observării mai ușoare a acestora de către conducătorul auto, în special prin reducerea unghiurilor moarte;

                              (c)

                              reducerea pagubelor sau a vătămărilor corporale ale altor participanți la trafic produse în caz de coliziune;

                              (d)

                              siguranța și confortul conducătorilor auto.

                        În acest scop, Comisia prezintă, după caz, o propunere legislativă de modificare a normelor relevante referitoare la omologarea de tip stabilite în cadrul oferit de Directiva 2007/46/CE.
                  (3)   Alineatul (1) se aplică la trei ani de la data transpunerii sau de la data aplicării modificărilor necesare aduse instrumentelor menționate la alineatul (2), după caz.”.

                  7.

                  Articolul 10a se elimină.

                  8.

                  Se introduc următoarele articole:
                  „Articolul 10b
                  Greutatea maximă autorizată a vehiculelor care utilizează combustibili alternativi este cea indicată la punctele 2.3.1, 2.3.2 și 2.4 din anexa I.
                  De asemenea, vehiculele care utilizează combustibili alternativi trebuie să respecte și limitele de greutate maximă autorizată pe osie indicate la punctul 3 din anexa I.
                  Greutatea suplimentară impusă în cazul vehiculelor care utilizează combustibili alternativi este stabilită pe baza documentației furnizate de către constructorul vehiculului în cauză atunci când vehiculul este omologat. Greutatea suplimentară se indică în dovada oficială, în conformitate cu articolul 6.
                  Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 10h pentru a actualiza, în sensul prezentei directive, lista combustibililor alternativi menționată la articolul 2, care necesită o greutate suplimentară. Este deosebit de important ca, înainte de adoptarea acestor acte delegate, Comisia să își urmeze practica curentă și să desfășoare consultări cu experți, inclusiv cu experții din statele membre.
                  Articolul 10c
                  Dimensiunile maxime stabilite la punctul 1.1 din anexa I, după caz sub rezerva articolului 9a alineatul (1), și distanța maximă stabilită la punctul 1.6 din anexa I pot fi depășite cu 15 cm în cazul vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule care efectuează un transport de containere de 45 de picioare sau cutii mobile de 45 de picioare, descărcate sau încărcate, în cazul în care transportul rutier al containerului sau al cutiei mobile în cauză face parte dintr-o operațiune de transport intermodal.
                  Articolul 10d
                  (1)   Până la 27 mai 2021, statele membre iau măsuri specifice în scopul identificării vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule în circulație asupra cărora există suspiciuni de depășire a greutății maxime autorizate și care, prin urmare, ar trebui verificate de autoritățile lor competente în vederea asigurării conformității cu cerințele prevăzute de prezenta directivă. Măsurrile respective se pot lua cu ajutorul unor sisteme automate amplasate pe infrastructuri rutiere sau cu ajutorul unor echipamente de cântărire montate la bordul vehiculelor în conformitate cu alineatul (4).
                  Un stat membru nu impune instalarea de echipamente de cântărire la bord pe vehicule sau ansambluri de vehicule care sunt înmatriculate în alt stat membru.
                  Fără a aduce atingere dreptului Uniunii și celui național, în cazul în care sunt utilizate sisteme automate de stabilire a încălcărilor prezentei directive și de aplicare de sancțiuni, aceste sisteme automate trebuie să fie certificate. În cazul în care sistemele automate sunt utilizate doar în scopuri de identificare, acestea nu necesită certificare.
                  (2)   Fiecare stat membru efectuează în fiecare an calendaristic un număr adecvat de controale privind greutatea vehiculelor sau ansamblului de vehicule în circulație, proporțional cu numărul total de vehicule inspectate anual pe teritoriul său.
                  (3)   Statele membre se asigură că, în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (1), autoritățile competente fac schimb de informații cu privire la încălcările și sancțiunile aferente prezentului articol.
                  (4)   Echipamentul de cântărire de la bord menționat la alineatul (1) trebuie să fie precis și fiabil, complet interoperabil și compatibil cu toate tipurile de vehicule.
                  (5)   Până la 27 mai 2016, Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care stabilește dispoziții detaliate care să asigure condiții uniforme pentru punerea în aplicare a normelor privind interoperabilitatea și compatibilitatea stabilite la alineatul (4).
                  Pentru a asigura interoperabilitatea, respectivele dispoziții detaliate permit comunicarea datelor privind greutatea, în orice moment, de la un vehicul aflat în mișcare către autoritățile competente și către conducătorul său auto. Comunicarea respectivă se face prin intermediul interfeței definite de standardele CEN DSRC EN 12253, EN 12795, EN 12834, EN 13372 și ISO 14906. În plus, prin această comunicare se asigură că autoritățile competente din statele membre pot să comunice și să facă schimb de informații în același mod cu vehiculele și ansamblurile de vehicule înmatriculate în orice stat membru și care utilizează echipamente de cântărire la bord.
                  În vederea asigurării compatibilității cu toate tipurile de vehicule, sistemele instalate la bordul autovehiculelor trebuie să aibă capacitatea de primire și procesare a tuturor datelor transmise de orice tip de remorcă sau semiremorcă atașată la autovehicul.
                  Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 10i alineatul (2).
                  Articolul 10e
                  Statele membre stabilesc norme privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentei directive și iau toate măsurile necesare pentru a garanta că aceste sancțiuni sunt puse în aplicare. Aceste sancțiuni sunt eficace, nediscriminatorii, proporționale și disuasive. Statele membre notifică respectivele norme Comisiei.
                  Articolul 10f
                  (1)   Pentru transportul de containere și cutii mobile, statele membre stabilesc norme care prevăd următoarele:

                              (a)

                              agentul de expediție prezintă transportatorului de marfă căruia îi încredințează transportul unui container sau unei cutii mobile o declarație care indică greutatea containerului sau a cutiei mobile transportate; și

                              (b)

                              transportatorul de marfă asigură accesul la toate documentele relevante furnizate de agentul de expediție.

                        (2)   Statele membre stabilesc norme privind răspunderea, atât a agentului de expediție, cât și a transportatorului de marfă, după caz, în cazurile în care informațiile menționate la alineatul (1) lipsesc sau sunt incorecte și vehiculul sau ansamblul de vehicule este supraîncărcat.
                  Articolul 10g
                  Din doi în doi ani și cel târziu până la data de 30 septembrie a anului următor expirării perioadei de doi ani în cauză, statele membre trimit Comisiei informațiile necesare privind:

                              (a)

                              numărul de controale efectuate în ultimii doi ani calendaristici, și

                              (b)

                              numărul vehiculelor sau ansamblurilor de vehicule identificate ca fiind supraîncărcate.

                        Aceste informații pot face parte din informațiile prezentate în temeiul articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (2).
                  Comisia efectuează o analiză a informațiilor primite în temeiul prezentului articol și o include în raportul care urmează a fi transmis Parlamentului European și Consiliului în temeiul Regulamentului (CE) nr. 561/2006.
                  Articolul 10h
                  (1)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
                  (2)   Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 10b se conferă Comisiei pe o perioadă de cinci ani de la 26 mai 2015. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de cinci ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.
                  (3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 10b poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
                  (4)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
                  (5)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 10b intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
                  Articolul 10i
                  (1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru transport rutier menționat la articolul 42 din Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Respectivul comitet este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4).
                  (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
                  (3)   În cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
                  Articolul 10j
                  Până la 8 mai 2020, Comisia transmite, după caz, un raport Parlamentului European și Consiliului privind punerea în aplicare a modificărilor prezentei directive introduse prin Directiva (UE) 2015/719 a Parlamentului European și a Consiliului (5), ținând seama inclusiv de caracteristicile specifice ale anumitor segmente de piață. Pe baza respectivului raport, Comisia elaborează, după caz, o propunere legislativă, însoțită în mod corespunzător de o evaluare a impactului. Raportul este pus la dispoziție cu cel puțin șase luni înainte de prezentarea oricărei propuneri legislative.

                     (1)

                              (1)*

                              Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului (JO L 300, 14.11.2009, p. 51).

                     (2)

                              (2)*

                              Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului (JO L 102, 11.4.2006, p. 1).

                     (3)

                              (3)*

                              Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014 privind tahografele în transportul rutier, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului privind aparatura de înregistrare în transportul rutier și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere (JO L 60, 28.2.2014, p. 1).

                     (4)

                              (4)*

                              Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

                     (5)

                              (5)*

                              Directiva (UE) 2015/719 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2015 de modificare a Directivei 96/53/CE a Consiliului de stabilire, pentru anumite vehicule rutiere care circulă în interiorul Comunității, a dimensiunilor maxime autorizate în traficul național și internațional și a greutății maxime autorizate în traficul internațional (JO L 115, 6.5.2015, p. 1)”

                  9.

                  Anexa I se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la punctul 1.2, litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                          „(a)

                                          toate vehiculele cu excepția vehiculelor menționate la litera (b): 2,55 m”

                                    ;

                              (b)

                              la punctul 1.2, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                          „(b)

                                          suprastructuri de vehicule izoterme sau containere sau cutii mobile izoterme transportate de vehicule: 2,60 m”

                                    ;

                              (c)

                              la punctul 2.2.2, litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

                                          „(c)

                                          autovehicul cu două osii cuplat cu semiremorcă cu trei osii transportând, în cadrul operațiunilor de transport intermodal, unul sau mai multe containere sau cutii mobile, cu o lungime maximă totală de până la 45 de picioare: 42 tone”

                                    ;

                              (d)

                              la punctul 2.2.2, se adaugă următoarea literă:

                                          „(d)

                                          autovehicul cu trei osii cuplat cu semiremorcă cu două sau trei osii transportând, în cadrul operațiunilor de transport intermodal, unul sau mai multe containere sau cutii mobile, cu o lungime maximă totală de până la 45 de picioare: 44 tone”

                                    ;

                              (e)

                              punctul 2.3.1 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „2.3.1.

                                          Autovehicule cu două osii, cu excepția autobuzelor: 18 tone
                                          Autovehicule cu două osii care utilizează combustibili alternativi, cu excepția autobuzelor: la greutatea maximă autorizată de 18 tone se adaugă maximum 1 tonă reprezentând greutatea suplimentară impusă de tehnologia combustibililor alternativi
                                          Autobuze cu două osii: 19,5 tone”

                                    ;

                              (f)

                              punctul 2.3.2 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „2.3.2.

                                          Autovehicule cu trei osii: 25 de tone sau 26 de tone în cazul în care osia motoare este echipată cu pneuri jumelate și suspensie pneumatică sau suspensii recunoscute ca fiind echivalente în Uniune, astfel cum sunt definite în anexa II, sau în cazul în care fiecare osie motoare este echipată cu pneuri jumelate și greutatea maximă pe fiecare osie nu depășește 9,5 tone.
                                          Autovehicule cu trei osii care utilizează combustibili alternativi: la greutatea maximă autorizată de 25 de tone sau 26 de tone în cazul în care osia motoare este echipată cu pneuri jumelate și suspensie pneumatică sau suspensii recunoscute ca fiind echivalente în Uniune, astfel cum sunt definite în anexa II, sau în cazul în care fiecare osie motoare este echipată cu pneuri jumelate și greutatea maximă pe fiecare osie nu depășește 9,5 tone, se adaugă maximum 1 tonă reprezentând greutatea suplimentară impusă de tehnologia combustibililor alternativi”

                                    ;

                              (g)

                              punctul 2.4 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „2.4.

                                          Autobuze articulate cu trei osii: 28 tone
                                          Autobuze articulate cu trei osii, care utilizează combustibili alternativi: la greutatea maximă autorizată de 28 tone se adaugă maximum 1 tonă reprezentând greutatea suplimentară impusă de tehnologia combustibililor alternativi”

                                    .

            Articolul 2
      (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 7 mai 2017. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
      Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
      (2)   Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
      Articolul 3
      Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
      Articolul 4
      Prezenta directivă se adresează statelor membre.

         Adoptată la Strasbourg, 29 aprilie 2015.

               Pentru Parlamentul European

               Președintele

            M. SCHULZ

               Pentru Consiliu

               Președintele

            Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

         (1)  JO C 327, 12.11.2013, p. 133.

         (2)  Poziția Parlamentului European din 15 aprilie 2014 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și poziția în primă lectură a Consiliului din 16 octombrie 2014 (JO C 40, 5.2.2015, p. 1). Poziția Parlamentului European din 10 martie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și decizia Consiliului din 20 aprilie 2015.

         (3)  Directiva 96/53/CE a Consiliului din 25 iulie 1996 de stabilire, pentru anumite vehicule rutiere care circulă în interiorul Comunității, a dimensiunilor maxime autorizate în traficul național și internațional și a greutății maxime autorizate în traficul internațional (JO L 235, 17.9.1996, p. 59).

         (4)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).

         (5)  Directiva 92/106/CEE a Consiliului din 7 decembrie 1992 privind stabilirea de norme comune pentru anumite tipuri de transporturi combinate de mărfuri între state membre (JO L 368, 17.12.1992, p. 38).

         (6)  Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului (JO L 300, 14.11.2009, p. 51).

         (7)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).


title: Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun

text:
Anunţ juridic important

|

32001L0037

Official Journal L 194 , 18/07/2001 P. 0026 - 0035 Ediţie specială în limba cehă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba estonă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba letonă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba malteză Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba polonă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 15 Volume 06 P. 147  - 156

		20010605Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 5 iunie 2001privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutunPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 95 și 133,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],având în vedere avizul Comitetului Regiunilor [3],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat [4], având în vedere proiectul comun aprobat de Comitetul de conciliere la 5 aprilie 2001,întrucât:(1) Directiva 89/622/CEE a Consiliului din 13 noiembrie 1989 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la etichetarea produselor din tutun, precum și la interzicerea comercializării anumitor tipuri de tutun pentru uz oral [5] a fost considerabil modificată prin Directiva 92/41/CEE [6] a Consiliului. Deoarece urmează să se aducă în continuare modificări la respectiva directivă, precum și la Directiva 90/239/CEE a Consiliului din 17 mai 1990 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative din statele membre cu privire la conținutul maxim de gudron din țigarete [7], aceste directive trebuie reformulate, în interesul clarității.(2) Există încă neconcordanțe substanțiale între actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre referitoare la fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun, care împiedică funcționarea pieței interne.(3) Este necesar ca aceste obstacole să fie eliminate și, în acest sens, normele privind fabricarea, prezentarea și vânzarea produselor din tutun să fie apropiate, lăsând statelor membre posibilitatea de a introduce, în anumite condiții, cerințele pe care le consideră necesare pentru a garanta protecția sănătății persoanelor.(4) În conformitate cu dispozițiile articolului 95 alineatul (3) din tratat, este necesar să se ia ca bază un nivel de protecție ridicat în materie de sănătate, securitate, protecție a mediului și protecție a consumatorilor, ținându-se cont mai ales de noile evoluții bazate pe date științifice. Având în vedere efectele extrem de nocive ale tutunului, protecția sănătății trebuie să beneficieze de o atenție prioritară în acest context.(5) Directiva 90/239/CEE a fixat limitele maxime privind conținutul de gudron al țigaretelor comercializate în statele membre cu începere de la 31 decembrie 1992. Natura cancerigenă a gudronului face necesară reducerea în continuare a nivelului de gudron din țigarete.(6) Directiva 89/622/CEE a stabilit un avertisment general care trebuie să figureze pe ambalajul unitar al oricărui produs din tutun, precum și avertismente suplimentare rezervate exclusiv țigaretelor și, începând cu 1992, a extins obligația aplicării avertismentelor suplimentare și pe alte produse din tutun.(7) Mai multe state membre au făcut cunoscut faptul că, dacă nu se adoptă măsuri de stabilire a conținutului maxim de monoxid de carbon pentru țigarete la nivel comunitar, acestea vor lua măsuri în acest sens la nivel național. Diferențele existente între normele privind monoxidul de carbon sunt de natură să constituie obstacole în desfășurarea comerțului și să împiedice buna funcționare a pieței interne. În plus, s-a dovedit că țigaretele produc cantități de monoxid de carbon care sunt periculoase pentru sănătatea umană și pot contribui la apariția unor afecțiuni cardiovasculare și a altor maladii.(8) Cu ocazia revizuirii cadrului normativ, trebuie evaluate afirmațiile, bazate pe probe, privind produsele din tutun proiectate și/sau comercializate pentru "a reduce riscurile" sau pentru care fabricanții revendică o reducere a nocivității.(9) Există neconcordanțe între actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre în ceea ce privește limitarea conținutului maxim de nicotină din țigarete. Astfel de neconcordanțe sunt de natură să constituie obstacole în desfășurarea comerțului și să împiedice buna funcționare a pieței interne. Statele membre și autoritățile științifice au ridicat probleme specifice în materie de sănătate publică într-un domeniu care a făcut deja obiectul unor măsuri prealabile de armonizare, pe care Comisia le-a examinat.(10) Aceste obstacole ar trebui, în consecință, să fie eliminate și, în acest scop, punerea în liberă circulație, comercializarea și fabricarea țigaretelor ar trebui să facă obiectul unor norme comune, nu numai în ceea ce privește gudronul, ci și în ceea ce privește conținutul maxim de nicotină și monoxid de carbon.(11) Prezenta directivă va produce totodată efecte asupra produselor din tutun exportate de Comunitatea Europeană. Regimul exporturilor face parte din politica comercială comună. În temeiul articolului 152 alineatul (1) din tratat și în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Comunităților Europene, cerințele în materie de sănătate trebuie să facă parte integrantă din alte politici comunitare. Ar trebui adoptate norme pentru a garanta că nu se aduce atingere dispozițiilor privind piața internă.(12) Dispozițiile din prezenta directivă nu aduc atingere legislației comunitare care reglementează utilizarea și etichetarea organismelor modificate genetic.(13) Standardele internaționale aplicabile produselor din tutun reprezintă una din temele de negociere care vizează elaborarea unei convenții-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății asupra luptei anti-tutun.(14) Pentru a măsura conținutul de gudron, nicotină și monoxid de carbon al țigaretelor, trebuie să se facă referire la standardele ISO 4387, ISO 10315 și ISO 8454, care sunt singurele recunoscute la nivel internațional, înțelegându-se că cercetarea și progresul tehnic ulterior care urmează să fie promovate trebuie să permită dezvoltarea și utilizarea de metode de măsurare mai precise și mai fiabile privind conținutul țigaretelor și dezvoltarea unor metode de măsurare pentru celelalte produse din tutun.(15) Nu există standarde sau teste recunoscute internațional pentru cuantificarea și evaluarea conținutului în compuși, alții decât gudronul, nicotina și monoxidul de carbon din fumul de țigară. Este așadar necesar să se instituie o procedură pentru stabilirea unor astfel de standarde, cu consultarea Organizației Internaționale de Standardizare.(16) Prin Directiva 90/239/CEE s-a acordat Greciei, ținând cont de dificultățile ei socio-economice speciale, o derogare de la termenele pentru punerea în practică a dispoziției privind conținutul maxim de gudron. Această derogare trebuie să fie menținută pentru perioada prevăzută.(17) Aplicarea unor plafoane în ceea ce privește gudronul, nicotina și monoxidul de carbon pentru țigaretele exportate trebuie să facă obiectul unor dispoziții tranzitorii, pentru a lăsa mai mult timp pentru modificarea specificațiilor produselor și pentru a permite stabilirea unor standarde recunoscute internațional.(18) Este necesar să se prevadă perioade tranzitorii și pentru alte dispoziții din prezenta directivă, cu scopul de a permite să se aducă modificările necesare producției și să se lichideze stocurile, mai ales pentru alte produse decât țigaretele. Ar trebui să fie autorizată utilizarea etichetelor nedetașabile, cu scopul de a facilita punerea în practică a cerințelor în materie de etichetare prevăzute prin prezenta directivă.(19) Prezentarea avertismentelor și indicarea conținutului continuă să fie diferite în diversele state membre. În consecință, consumatorii pot fi mai bine informați cu privire la riscurile legate de produsele din tutun într-un stat membru decât în altul. Aceste neconcordanțe sunt inacceptabile și sunt de natură să constituie bariere în schimburile comerciale și să împiedice funcționarea pieței interne a produselor din tutun și trebuie, în consecință, să fie eliminate. Este necesar, în acest scop, să se întărească și să se clarifice legislația existentă, asigurându-se un nivel înalt de protecție a sănătății.(20) Este necesar să se prevadă un marcaj al loturilor de produse din tutun, astfel încât produsele respective să poată fi urmărite în scopul de a supraveghea respectarea prezentei directive.(21) Costurile social-economice directe sau indirecte ale fumatului activ sau pasiv trebuie să facă obiectul unei evaluări periodice și să fie făcute publice în cadrul unor programe comunitare adecvate.(22) Situația variază în diferitele state membre în ceea ce privește ingredientele și aditivii utilizați la fabricarea produselor din tutun. Unele state membre nu dispun în prezent de legislație sau de acorduri voluntare privind aceste substanțe. Mai multe state membre, în care există o astfel de legislație sau astfel de acorduri voluntare nu primesc de la fabricanții de tutun nici o informație despre cantitățile de asemenea ingrediente și aditivi prezente în fiecare produs în parte, pe nume de mărci. Este necesar să se introducă o apropiere a măsurilor aplicabile în acest domeniu, ceea ce ar duce la o mai mare transparență.(23) Lipsa de informații, asociată cu absența datelor toxicologice, împiedică autoritățile competente din statele membre să evalueze într-o manieră semnificativă toxicitatea și pericolele pe care produsele din tutun le reprezintă pentru sănătatea consumatorilor. Acest fapt este incompatibil cu obligația Comunității de a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății omului.(24) Statele membre ar trebui să fie în măsură să adopte, pentru produsele din tutun, norme mai stricte, pe care le consideră necesare pentru protecția sănătății publice, în măsura în care nu se aduce atingere normelor din prezenta directivă și sub rezerva dispozițiilor din tratat.(25) Până la stabilirea listei comune a ingredientelor menționate la articolul 12, statele membre pot fi în măsură să interzică utilizarea ingredientelor care au ca efect agravarea proprietăților produselor din tutun de a crea dependență, deoarece utilizarea acestor ingrediente poate diminua efectele limitării nivelurilor de nicotină stabilite prin prezenta directivă.(26) S-a dovedit că produsele din tutun conțin și emit numeroase substanțe nocive, precum și agenți cancerigeni cunoscuți ca fiind periculoși pentru sănătatea umană prin aprindere. S-a dovedit, de asemenea, în ultimii ani că fumatul pasiv este periculos mai ales pentru copiii nenăscuți și pentru sugari și că poate provoca sau agrava problemele respiratorii la persoanele care inhalează fumul. Mai mult, 80 % din noii fumători din Comunitate au mai puțin de 18 ani. Trebuie să se asigure o cât mai mare transparență a informațiilor despre produse, veghind în același timp ca drepturile de proprietate comercială și intelectuală ale fabricanților de produse din tutun să fie luate în considerare în mod corespunzător.(27) Folosirea, pe ambalajele produselor din tutun, a anumitor texte, cum ar fi "cu conținut redus de gudron", "light", "ultra-light", "mild", denumiri, imagini sau semne figurative sau alte marcaje riscă să inducă în eroare consumatorul, făcându-l să creadă că aceste produse sunt mai puțin nocive și pot să provoace modificări în consum. Cantitățile de substanțe inhalate depind nu numai de anumite substanțe prezente în produs înainte de consum, ci și de comportamentul fumătorului și de obișnuință. Acest aspect nu se reflectă în utilizarea acestor termeni, ceea ce poate goli de substanță cerințele din prezenta directivă în materie de etichetare. Pentru a asigura buna funcționare a pieței interne și ținând cont de evoluția normelor internaționale propuse, este necesar să se prevadă interzicerea utilizării acestor termeni la nivel comunitar, acordându-se o perioadă de timp suficientă pentru punerea în aplicare a acestei norme.(28) Directiva 89/622/CEE a interzis vânzarea în statele membre a anumitor tipuri de tutun de uz oral. Articolul 151 din Actul de aderare a Austriei, a Finlandei și a Suediei acordă Suediei o derogare de la dispozițiile respectivei directive în această privință.(29) Progresul tehnic și științific în domeniul produselor din tutun necesită o reevaluare continuă a dispozițiilor și a aplicării prezentei directive în statele membre. În acest scop, trebuie să se prevadă o procedură pentru întocmirea de către Comisie de rapoarte regulate, bazate pe date științifice și tehnice. Anumite elemente ar trebui să fie examinate cu o atenție deosebită în acest context.(30) În ceea ce privește stabilirea nivelurilor maxime, este necesar să se examineze, pe de o parte, oportunitatea unei reduceri ulterioare a nivelurilor fixate și mai ales cum și dacă acestea sunt legate între ele și, pe de altă parte, dacă ar trebui întocmite norme cu privire la acest subiect pentru alte produse decât țigaretele, în special pentru tutunul de rulat.(31) În ceea ce privește alte produse din tutun decât țigaretele, este necesar să se elaboreze la nivel comunitar norme și metode de măsurare cu privire la care Comisia trebuie invitată să prezinte propuneri corespunzătoare.(32) În ceea ce privește celelalte ingrediente, inclusiv aditivii, trebuie avută în vedere stabilirea unei liste comune, în perspectiva unei armonizări ulterioare.(33) Mărimea pieței interne a produselor din tutun și tendința crescândă a fabricanților de produse din tutun de a-și concentra producția destinată întregii Comunități într-un număr restrâns de unități de producție situate în statele membre fac necesar ca măsurile legislative în vederea realizării unei bune funcționări a pieței interne a produselor din tutun să fie luate mai curând la nivel comunitar decât la nivel național.(34) Funcționarea organizării comune a piețelor în sectorul tutunului brut trebuie să facă obiectul unui Raport al Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu în 2002 [8]. Comisia a indicat că acest raport va examina și problema integrării considerațiilor privind sănătatea publică, inclusiv normele stabilite în prezenta directivă, în celelalte politici comunitare, după cum se prevede la articolul 152 din tratat.(35) Pentru punerea în aplicare a prezentei directive, trebuie să se prevadă stabilirea unor termene care, pe de o parte, să ofere posibilitatea de a duce la bun sfârșit cu maximum de eficacitate, procesul de conversie deja angajat prin Directiva 90/239/CEE și, pe de altă parte, să permită adaptarea progresivă a consumatorilor și a fabricanților la produse având un conținut mai redus de gudron, nicotină și monoxid de carbon.(36) Măsurile necesare pentru punerea în practică a prezentei directive trebuie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei [9].(37) Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere termenelor pentru transpunerea și aplicarea de către statele membre a directivelor enumerate în anexa II,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1ObiectulPrezenta directivă are ca obiect apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind conținutul maxim de gudron, nicotină și monoxid de carbon din țigarete și avertismentele referitoare la sănătate și alte informații care trebuie să figureze pe ambalajul unitar al produselor din tutun, precum și anumite măsuri privind ingredientele și denumirile produselor din tutun, luând ca bază un nivel ridicat de protecție a sănătății.Articolul 2DefinițiiÎn sensul prezentei directive:1. "produse din tutun" înseamnă produse destinate a fi fumate, prizate, supte sau mestecate, atunci când sunt, chiar și parțial, constituite din tutun, fie că este modificat genetic, fie că nu;2. "gudron" înseamnă condensatul anhidru brut de fum, care nu conține nicotină;3. "nicotină" înseamnă alcaloizi nicotinici;4. "tutun pentru uz oral" înseamnă toate produsele destinate uzului oral, cu excepția celor destinate a fi fumate sau mestecate, constituite total sau parțial din tutun, sub formă de pudră, de particule sau în orice combinație a acestor forme, mai ales cele care sunt ambalate în doze la plic sau în plicuri poroase, sau sub o formă care evocă un produs alimentar;5. "ingredient" înseamnă orice substanță sau componentă, cu excepția frunzei de tutun și a altor părți ale plantei de tutun, naturale sau neprelucrate, utilizate la fabricarea sau prepararea unui produs din tutun și care se regăsesc în produsul finit, chiar și sub formă modificată, inclusiv hârtia, filtrul, cerneala și adezivii.Articolul 3Țigaretele: conținutul maxim de gudron, nicotină și monoxid de carbon(1) De la 1 ianuarie 2004, țigaretele puse în liberă circulație, comercializate sau fabricate în statele membre nu pot conține mai mult de:- 10 mg de gudron pe țigaretă;- 1 mg de nicotină pe țigaretă;- 10 mg de monoxid de carbon pe țigaretă.(2) Prin derogare de la data fixată la alineatul (1), în ceea ce privește țigaretele fabricate în și exportate din Comunitatea Europeană, statele membre pot aplica limitele maxime stabilite în prezentul articol de la 1 ianuarie 2005, dar trebuie, în orice caz, să le aplice până la 1 ianuarie 2007.(3) Pentru Grecia, ca o derogare temporară, data de la care se aplică limita maximă de gudron pentru țigaretele fabricate și comercializate pe teritoriul său, menționată la alineatul (1), este de 1 ianuarie 2007.Articolul 4Metode de măsurare(1) Conținutul de gudron, nicotină și monoxid de carbon al țigaretelor se măsoară pe baza standardelor ISO 4387 pentru gudron, ISO 10315 pentru nicotină și ISO 8454 pentru monoxid de carbon.Exactitatea mențiunilor privind conținutul de gudron și nicotină de pe pachetele de țigări se verifică în conformitate cu standardul ISO 8243.(2) Testele menționate la alineatul (2) sunt realizate sau verificate de către laboratoarele de încercări, agreate și supravegheate de autoritățile competente ale statelor membre.Statele membre comunică Comisiei, până la 30 septembrie 2002 și cu ocazia fiecărei modificări, o listă a laboratoarelor autorizate, precizând criteriile utilizate pentru autorizare și mijloacele de supraveghere aplicate.(3) De asemenea, statele membre pot solicita fabricanților sau importatorilor de tutun să efectueze orice alt test impus de autoritățile naționale competente în vederea evaluării conținutului de alte substanțe produse de produsele lor din tutun, în funcție de marcă și de tip, în vederea evaluării efectelor pe care le au aceste substanțe asupra sănătății, ținând cont, între altele, de pericolul de a crea dependență pe care îl prezintă. Statele membre pot solicita și ca aceste teste să fie realizate sau verificate în laboratoarele de încercări autorizate așa cum prevede alineatul (2).(4) Rezultatele testelor efectuate în conformitate cu alineatul (3) se prezintă anual autorităților naționale competente. Statele membre pot să prevadă prezentarea mai puțin frecventă a rezultatelor testelor atunci când specificațiile produsului nu s-au modificat. Schimbările care intervin în specificațiile produsului se comunică statelor membre.Statele membre asigură difuzarea, prin toate mijloacele corespunzătoare, a informațiilor transmise conform prezentului articol în vederea informării consumatorilor, ținând cont, după caz, de informațiile care constituie secret comercial.(5) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre, anual, toate datele și informațiile prezentate în temeiul prezentului articol, care ține cont de ele când își întocmește raportul menționat la articolul 11.Articolul 5Etichetare(1) Conținutul de gudron, nicotină și monoxid de carbon al țigaretelor, măsurat în conformitate cu articolul 4, se imprimă pe una din fețele laterale ale pachetului de țigări în limba sau limbile oficiale ale statelor membre în care produsul este comercializat, astfel încât să acopere cel puțin 10 % din suprafața corespunzătoare.Acest procent se ridică la 12 % pentru statele membre care au două limbi oficiale și la 15 % pentru statele membre care au trei limbi oficiale.(2) Fiecare pachet unitar de produse din tutun, cu excepția tutunului pentru uz oral și a altor produse din tutun care nu se aprind, trebuie să poarte avertismentele următoare:(a) un avertisment general:1. "Fumatul ucide/fumatul poate ucide" sau2. "Fumatul dăunează grav sănătății tale și a celor din jurul tău".Avertismentele generale citate mai sus se alternează astfel încât să se garanteze apariția lor regulată. Avertismentul se imprimă pe suprafața cea mai vizibilă a pachetului unitar, precum și pe orice ambalaj exterior cu excepția ambalajului transparent suprapus, utilizat pentru vânzarea cu amănuntul a produsului și(b) un avertisment suplimentar preluat din lista care figurează în anexa I.Aceste avertismente suplimentare se alternează într-un mod care să garanteze apariția lor cu regularitate.Acest avertisment se imprimă pe cealaltă suprafață foarte vizibilă a pachetului unitar și pe toate ambalajele exterioare, cu excepția supraambalajelor transparente, utilizate pentru vânzarea cu amănuntul a produsului.Statele membre pot determina poziționarea avertismentelor care trebuie inscripționate pe suprafața ambalajului în funcție de cerințele lingvistice.(3) În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2), Comisia adoptă, în cel mai scurt timp posibil și în orice caz până la 31 decembrie 2002, reglementările privind utilizarea fotografiilor color sau a altor ilustrații care arată sau explică consecințele fumatului asupra sănătății, cu scopul de a asigura respectarea dispozițiilor referitoare la piața internă.Atunci când statele membre solicită avertismente suplimentare sub formă de fotografii color sau alte imagini, acestea trebuie să fie în conformitate cu normele menționate.(4) Produsele din tutun pentru uz oral, în cazul în care comercializarea lor este autorizată în temeiul dispozițiilor articolului 8, și produsele din tutun care nu se aprind poartă avertismentul următor:"Acest produs din tutun poate să dăuneze grav sănătății tale și poate crea dependență".Acest avertisment se imprimă pe suprafața cea mai vizibilă a pachetului unitar ca și pe orice ambalaj exterior, cu excepția supraambalajului transparent, utilizat pentru vânzarea cu amănuntul a produsului.Statele membre pot determina poziționarea avertismentului pe suprafața respectivă, în funcție de cerințele lingvistice.(5) Avertismentul general impus în temeiul alineatului (2) litera (a), precum și avertismentul pentru produsele din tutun care nu se aprind și care se utilizează oral menționat la alineatul (4) acoperă cel puțin 30 % din întinderea exterioară a suprafeței corespunzătoare a pachetului unitar de tutun pe care este imprimat. Acest procent se ridică la 32 % pentru statele membre cu două limbi oficiale și la 35 % pentru statele membre cu trei limbi oficiale. Avertismentul suplimentar impus în temeiul alineatului (2) litera (b) acoperă cel puțin 40 % din întinderea exterioară a suprafeței corespunzătoare a pachetului unitar pe care este imprimat. Acest procentaj este de 45 % pentru statele membre cu două limbi oficiale și de 50 % pentru statele membre cu trei limbi oficiale.Cu toate acestea, în ceea ce privește pachetele unitare destinate altor produse din tutun decât țigaretele a căror suprafață, cea mai vizibilă, depășește 75 cm2, avertismentele menționate la alineatul (2) acoperă o întindere de cel puțin 22,5 cm2 pe fiecare suprafață. Această întindere este de 24 cm2 pentru statele membre cu două limbi oficiale și de 26,25 cm2 pentru statele membre cu trei limbi oficiale.(6) Textele de avertisment și indicațiile privind conținutul prevăzute de prezentul articol sunt:(a) imprimate cu caractere groase Helvetica negre pe fond alb. Pentru a ține cont de cerințele lingvistice, statele membre au dreptul să aleagă mărimea fonturilor utilizate, cu condiția ca mărimea fonturilor specificată în legislația proprie să fie suficientă pentru a ocupa proporția cea mai mare posibilă din suprafața rezervată textului cerut;(b) imprimate cu litere mici, cu excepția primei litere a mesajului și acolo unde regulile gramaticale impun acest lucru;(c) centrate pe întinderea de suprafață pe care trebuie imprimat textul, paralel cu marginea superioară a pachetului;(d) pentru alte produse decât cele menționate la alineatul (4), înconjurate de un chenar negru, cu o grosime minimă de 3 mm. și maximă de 4 mm. și care nu interferează în nici un fel cu textul de avertisment sau cu informațiile furnizate;(e) imprimate în limba sau limbile oficiale ale statelor membre în care este comercializat produsul.(7) Se interzice imprimarea textelor prevăzute în prezentul articol pe timbrele fiscale de pe pachetele unitare. Ele se imprimă astfel încât să nu poată fi detașate, șterse și în nici un fel ascunse, acoperite sau întrerupte de alte indicații sau imagini sau de deschiderea pachetului. În ceea ce privește alte produse din tutun decât țigaretele, textele pot să fie aplicate cu autocolante, cu condiția ca acestea să fie nedetașabile.(8) Statele membre pot să prevadă ca avertismentele menționate la alineatele (2) și (4) să fie însoțite, în afara casetei prevăzute pentru avertisment, de o mențiune privind autoritatea care a emis avertismentele.(9) Pentru a asigura identificarea și urmărirea produselor, produsul din tutun este marcat, sub orice formă potrivită, prin indicarea numărul lotului sau a echivalentului său pe pachetul unitar, care să asigure posibilitatea identificării locului și datei fabricației.Măsurile tehnice pentru aplicarea acestei dispoziții se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2).Articolul 6Alte informații despre produs(1) Statele membre impun fabricanților și importatorilor produselor din tutun să le prezinte o listă cu toate ingredientele, precum și cantitățile în care sunt folosite în fabricarea respectivelor produse din tutun, pe marcă și tip.Această listă este însoțită de o declarație care cuprinde motivele pentru care aceste ingrediente au fost incluse în respectivele produse din tutun. Aceasta indică funcția și categoria lor. Lista este completată și cu datele toxicologice de care fabricantul sau importatorul dispune pentru aceste ingrediente, atunci când sunt sau nu aprinse, după caz, raportându-se în principal la efectele lor asupra sănătății și ținând cont, între altele, de orice efecte de dependență. Lista este întocmită în ordinea descrescătoare a greutății fiecărui ingredient inclus în produs.Informațiile prevăzute la primul paragraf sunt furnizate anual și pentru prima dată până la 31 decembrie 2002.(2) Statele membre asigură difuzarea, prin toate mijloacele adecvate, a informațiilor furnizate în conformitate cu dispozițiile prezentului articol în vederea informării consumatorilor. Totuși, trebuie să se țină în mod corespunzător seama de protecția oricărei informații privind o formulă de produs specifică, care constituie secret comercial.(3) Statele membre veghează ca lista de ingrediente pentru fiecare produs, indicând conținutul de gudron, nicotină și monoxid de carbon, să fie făcută publică.(4) Statele membre comunică anual toate datele și informațiile prezentate, în temeiul prezentului articol, Comisiei, care ține cont de acestea la întocmirea raportului menționat la articolul 11.Articolul 7Descrierea produsuluiCu începere de la 30 septembrie 2003 și fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (1), este interzis să se utilizeze pe ambalajul produselor din tutun texte, denumiri, mărci și semne figurative sau alte însemne care sugerează că un produs din tutun este mai puțin dăunător decât altele.Articolul 8Tutunul pentru uz oralStatele membre interzic introducerea pe piață a tutunului pentru uz oral, fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 151 din Actul de aderare a Austriei, a Finlandei și a Suediei.Articolul 9Măsuri de adaptareComisia adaptează la progresul științific și tehnic, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 alineatul (2), următoarele:(a) metodele de măsurare prevăzute la articolul 4, precum și definițiile corespunzătoare;(b) avertismentele privind sănătatea care trebuie să figureze pe pachetele unitare ale produselor din tutun, prevăzute în anexa I, și frecvența alternării avertismentelor privind sănătatea;(c) marcajul având ca scop identificarea și urmărirea produselor din tutun.Articolul 10Procedura de reglementare(1) Comisia este asistată de un comitet.(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, luând în considerare dispozițiile articolului 8 din aceasta.Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este fixată la trei luni.(3) Comitetul adoptă propriul regulament de procedură.Articolul 11RaportulLa 31 decembrie 2004, apoi la fiecare doi ani, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social un raport privind aplicarea prezentei directive.În vederea elaborării raportului menționat la primul paragraf, Comisia este asistată de experți științifici și tehnici pentru a putea dispune de toate informațiile necesare.La prezentarea primului raport, Comisia indică, în special, elementele care trebuie să fie revăzute sau dezvoltate ținând cont de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice, inclusiv dezvoltarea reglementărilor și normelor recunoscute la nivel internațional privind produsele, acordând o atenție specială:- reducerii ulterioare a conținutului maxim prevăzut la articolul 3 alineatul (1);- legăturilor eventuale între aceste componente;- îmbunătățirilor aduse avertismentelor privind sănătatea, în ceea ce privește mărimea, poziționarea și formularea lor;- noilor informații științifice și tehnice privind etichetarea și imprimarea pe pachetele de țigarete a fotografiilor sau a altor imagini arătând și explicând consecințele fumatului asupra sănătății;- metodelor care permit o evaluare și o reglementare mai realistă a toxicității și nocivității;- evaluării efectelor de dependență a acelor ingrediente pe care le pot avea acestea;- evaluării produselor din tutun având eventual capacitatea de a li se reduce nocivitatea;- elaborării unor metode de testare standardizată care să permită măsurarea, în fumul de țigară, a altor compuși decât gudronul, nicotina și monoxidul de carbon;- datelor toxicologice care trebuie să fie solicitate fabricanților asupra ingredientelor și modul în care acestea trebuie testate, pentru ca autoritățile însărcinate cu sănătatea publică să poată evalua utilizarea lor;- elaborării unor standarde privind alte produse din tutun decât țigaretele, mai ales tutunul de rulat.Raportul examinează totodată legăturile între cerințele în materie de etichetare prevăzute la articolul 5 și comportamentul consumatorilor. Raportul respectiv va fi însoțit de toate propunerile de modificare a prezentei directive pe care Comisia le consideră necesare, în vederea adaptării la evoluțiile intervenite în domeniul produselor din tutun, în măsura necesară pentru stabilirea și funcționarea pieței interne și ținând cont de orice element nou intervenit pe baza constatărilor științifice și a evoluțiilor în ceea ce privește standardele aprobate pe plan internațional pentru produsele din tutun.Articolul 12Lista comună a ingredientelorÎn cadrul primului raport menționat la articolul 11, cel târziu la 31 decembrie 2004, și pentru a asigura buna funcționare a pieței interne, Comisia este invitată să prezinte, pe baza informațiilor prevăzute la articolul 6, o propunere de listă comună de ingrediente autorizate pentru produsele din tutun, ținând cont, între altele, de pericolul de a crea dependență.Articolul 13Importul, vânzarea și consumul produselor din tutun(1) Statele membre nu pot, din considerente care țin de limitarea conținutului maxim admis de gudron, nicotină și monoxid de carbon, de avertismentele privind sănătatea și de alte indicații sau cerințe prevăzute în prezenta directivă, să interzică sau să restrângă importul, vânzarea sau consumul produselor din tutun care sunt conforme cu prezenta directivă, cu excepția măsurilor care se iau în scopul verificării elementelor furnizate în temeiul articolului 4.(2) Prezenta directivă nu aduce atingere dreptului statelor membre de a menține sau adopta, în conformitate cu tratatul, norme mai stricte privind fabricarea, importul, vânzarea și consumul produselor din tutun pe care le consideră necesare pentru a asigura protecția sănătății publice, în măsura în care aceste norme nu aduc atingere normelor prevăzute de prezenta directivă.(3) În special, până la elaborarea listei comune de ingrediente prevăzute la articolul 12, statele membre pot să prevadă interzicerea utilizării ingredientelor care au ca efect creșterea proprietăților produselor din tutun de a crea dependență.Articolul 14Punerea în aplicare(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 15, statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 30 septembrie 2002. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Produsele care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentei directive pot fi comercializate încă un an după data prevăzută la alineatul (1).(3) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), produsele, altele decât țigaretele, care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentei directive pot fi comercializate timp de încă doi ani după data prevăzută la alineatul (1).(4) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 15AbrogăriDirectivele 89/622/CEE și 90/239/CEE se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește datele limită de transpunere și de aplicare a directivelor enumerate în anexa II.Trimiterile la directivele abrogate se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.Articolul 16Intrare în vigoarePrezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 17DestinatariPrezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Luxemburg, 5 iunie 2001.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleN. FontainePentru ConsiliuPreședinteleL. Engqvist[1] JO C 150 E, 30.5.2000, p. 43 șiJO C 337 E, 28.11.2000, p. 177.[2] JO C 140, 18.5.2000, p. 24.[3] JO C 226, 8.8.2000, p. 5.[4] Avizul Parlamentului European din 14 iunie 2000 (JO C 67, 1.3.2001, p. 150), Poziția comună a Consiliului din 31 iulie 2000 (JO C 300, 20.10.2000, p. 49) și Decizia Parlamentului European din 13 decembrie 2000 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Decizia Parlamentului European din 15 mai 2001 și Decizia Consiliului din 14 mai 2001.[5] JO L 359, 8.12.1989, p. 1.[6] JO L 158, 11.6.1992, p. 30.[7] JO L 137, 30.5.1990, p. 36.[8] Articolul 26 din Regulamentul (CEE) nr. 2075/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind organizarea comună a pieței în sectorul tutunului brut (JO L 215, 30.7.1992, p. 70), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) 1636/98 din 20 iulie 1998 (JO L 210, 28.7.1998, p. 23).[9] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.--------------------------------------------------20010605ANEXA ILista avertismentelor suplimentare privind sănătatea[menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (b)]1. Fumatul scurtează viața.2. Fumatul blochează circulația sângelui în artere, provoacă infarct miocardic și accident vascular cerebral.3. Fumatul provoacă cancer pulmonar, care este letal.4. Fumatul în timpul sarcinii dăunează sănătății copilului.5. Protejați copiii: nu-i faceți să respire fumul dumneavoastră!6. Medicul sau farmacistul vă pot ajuta să vă lăsați de fumat.7. Fumatul dă dependență, nu începeți să fumați!8. Oprirea fumatului scade riscul de îmbolnăviri cardiace sau pulmonare fatale.9. Fumatul poate provoca o moarte lentă și dureroasă.10. Lăsați-vă ajutat pentru a vă lăsa de fumat: (număr de telefon/adresă poștală/adresă Internet/consultați-vă medicul/farmacistul).11. Fumatul încetinește circulația sângelui și provoacă impotență.12. Fumatul provoacă îmbătrânirea pielii.13. Fumatul poate dăuna calității spermei și reduce fertilitatea.14. Fumul conține benzen, nitrozamine, formaldehidă și cianură de hidrogen.--------------------------------------------------20010605ANEXA IITermene limită pentru transpunerea și aplicarea directivelor abrogate(menționate la articolul 15)Directiva | Termene limită de transpunere | Termene limită de aplicare |89/622/CEE (JO L 359, 8.12.1989, p. 1) | 1 iulie 1990 | 31 decembrie 1991 |31 decembrie 1992 |31 decembrie 1993 |90/239/CEE (JO L 137, 30.5.1990, p. 36) | 18 noiembrie 1991 | 31 decembrie 1992 [1] |31 decembrie 1997 [1] |31 decembrie 1992 [2] |31 decembrie 1998 [2] |31 decembrie 2000 [2] |31 decembrie 2006 [2] |92/41/CEE (JO L 158, 11.6.1992, p. 30) | 1 iulie 1992 | 1 iulie 1992 |1 ianuarie 1994 |31 decembrie 1994 |[1] Pentru toate statele membre, cu excepția Greciei.[2] Derogare aplicată numai Greciei.--------------------------------------------------20010605ANEXA IIITABEL DE CORESPONDENȚĂPrezenta directivă | Directiva 89/622/CEE astfel cum a fost modificată prin Directiva 92/41/CEE | Directiva 90/239/CEE |Articolul 1 | Articolul 1 | Articolul 1 |Articolul 2 alineatele (1), (2) și (3) | Articolul 2 alineatele (1), (2) și (3) | Articolul 2 alineatul (1) |Articolul 2 alineatul (4) | Articolul 2 alineatul (4) | |Articolul 2 alineatul (5) | | |Articolul 3 alineatul (1) | | Articolul 2 alineatul (2) |Articolul 3 alineatul (3) | | Articolul 2 alineatul (3) |Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 3 alineatul (1) | Articolele 3 și 4 |Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf | Articolul 3 alineatul (2) | |Articolul 4 alineatele (2) - (5) | | |Articolul 5 alineatul (1) | Articolul 3 alineatul (3) | |Articolul 5 alineatul (2) primul paragraf | Articolul 4 alineatul (1) | |Articolul 5 alineatul (2) primul paragraf litera (a) | Anexa I | |Articolul 5 alineatul (2) primul paragraf litera (b) | Articolul 4 alineatul (2a) litera (a) | |Articolul 5 alineatul (2) al doilea paragraf | | |Articolul 5 alineatul (4) | | |Articolul 5 alineatul (5) primul paragraf | Articolul 4 alineatul (4) | |Articolul 5 alineatul (5) al doilea paragraf | Articolul 4 alineatul (4) | |Articolul 5 alineatul (6) | | |Articolul 5 alineatul (7) | Articolul 4 alineatul (5) | |Articolul 5 alineatul (8) | | |Articolul 5 alineatul (9) | | |Articolul 6 | | |Articolul 7 | | |Articolul 8 | Articolul 8 litera (a) | |Articolul 9 | | |Articolul 10 | | |Articolul 11 | | |Articolul 12 | | |Articolul 13 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (1) | Articolul 7 alineatul (1) |Articolul 13 alineatul (2) | Articolul 8 alineatul (2) | Articolul 7 alineatul (2) |Articolul 14 alineatul (1) | Articolul 9 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (1) |Articolul 14 alineatul (2) | Articolul 9 alineatul (2) | Articolul 8 alineatul (2) |Articolul 14 alineatul (3) | Articolul 9 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (3) |Articolul 15 | | |Articolul 16 | | |Articolul 17 | Articolul 10 | Articolul 9 |Anexa I | Anexa I | |Anexa II | | |Anexa III | | |--------------------------------------------------