title: Directiva 2006/28/CE a Comisiei din 6 martie 2006 de modificare, în sensul adaptării la progresul tehnic, a Directivei 72/245/CEE a Consiliului din 20 iunie 1972 privind interferența radio (compatibilitatea electromagnetică) a vehiculelor și a Directivei 70/156/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestoraText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0028

Official Journal L 065 , 07/03/2006 P. 0027 - 0029 Official Journal L 330 , 28/11/2006 P. 0216 - 0218

		20060306Directiva 2006/28/CE a Comisieidin 6 martie 2006de modificare, în sensul adaptării la progresul tehnic, a Directivei 72/245/CEE a Consiliului din 20 iunie 1972 privind interferența radio (compatibilitatea electromagnetică) a vehiculelor și a Directivei 70/156/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora [1], în special articolul 13 alineatul (2),având în vedere Directiva 72/245/CEE a Consiliului din 20 iunie 1972 privind interferența radio (compatibilitatea electromagnetică) a vehiculelor [2], în special articolul,întrucât:(1) Directiva 72/245/CEE este una dintre directivele speciale din cadrul procedurii de omologare prevăzută de Directiva 70/156/CEE.(2) Pentru a îmbunătăți siguranța vehiculelor prin încurajarea dezvoltării și utilizării tehnologiilor care folosesc sisteme radar cu rază scurtă de acțiune pentru automobile, Comisia a armonizat utilizarea a două benzi de frecvențe radio prin Decizia 2004/545/CE a Comisiei din 8 iulie 2004 privind armonizarea spectrului radioelectric în banda de frecvențe de 79 GHz în vederea utilizării de către sistemele radar cu rază scurtă de acțiune pentru automobile în Comunitate [3] și prin Decizia 2005/50/CE a Comisiei din 17 ianuarie 2005 privind armonizarea spectrului în banda de frecvențe de 24 GHz în vederea utilizării pe durată limitată de către sistemele radar cu rază scurtă de acțiune pentru automobile în Comunitate [4].(3) În conformitate cu Decizia 2005/50/CE, utilizarea sistemelor radar cu rază scurtă de acțiune pentru automobile în banda de frecvențe de 24 GHz este limitată în timp, iar statele membre trebuie să stabilească un sistem de monitorizare care să cuantifice numărul de vehicule echipate cu sisteme radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz înmatriculate pe teritoriul lor.(4) Directiva 72/245/CEE astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/49/CE a Comisiei [5], a pus la dispoziția statelor membre mijloacele adecvate pentru efectuarea acestei monitorizări. Directiva 70/156/CEE a fost modificată în consecință prin această directivă.(5) De atunci, a devenit evident faptul că modalitatea de furnizare a acestor date poate fi simplificată pentru sistemele radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz și că nu este necesar, în scopul monitorizării, să se solicite informații despre utilizarea sistemelor radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 79 GHz în certificatul de conformitate, în plus față de informațiile privind sistemele radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz, întrucât banda de frecvențe de 79 GHz nu interferează cu alte aplicații, iar utilizarea sa nu este limitată. Prin urmare, este necesar să se modifice cerințele privind utilizarea sistemelor radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe 24 GHz și să se elimine cerințele privind utilizarea sistemelor radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 79 GHz în Directiva 72/245/CEE. Prezenta directivă nu afectează valabilitatea omologărilor existente pentru vehiculele care nu sunt echipate cu sisteme radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz.(6) Doar serviciile tehnice emit atestări în conformitate cu modelul indicat în anexa III C la Directiva 72/245/CEE. Nici o altă autoritate sau administrație nu este implicată în acest proces. Prin urmare, cerința actuală de aplicare a unei ștampile suplimentare pe atestat nu este necesară și trebuie eliminată.(7) Prin urmare, Directiva 72/245/CEE ar trebui modificată în consecință.(8) Modificările la Directiva 72/245/CEE au un impact asupra Directivei 70/156/CEE. Prin urmare, Directiva 70/156/CEE ar trebui modificată în consecință.(9) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic instituit prin articolul 13 din Directiva 70/156/CEE,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Modificarea Directivei 72/245/CEEDirectiva 72/245/CEE se modifică după cum urmează:1. La anexa I, se elimină punctul 2.1.14.2. Anexa II A se modifică după cum urmează:(a) Punctul 12.7.1 se înlocuiește cu următorul text:"12.7.1. vehicul echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz: Da/Nu/Opțional (se taie varianta care nu corespunde)";(b) Se elimină punctul 12.7.2.3. Apendicele la anexa III A se modifică după cum urmează:(a) Punctul 1.3.1 se înlocuiește cu următorul text:"1.3.1. vehicul echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz: Da/Nu/Opțional (se taie varianta care nu corespunde)";(b) Se elimină punctul 1.3.2.4. În anexa III C, se elimină mențiunea "Ștampila administrației", inclusiv chenarul.Articolul 2Modificarea Directivei 70/156/CEEDirectiva 70/156/CEE se modifică după cum urmează:1. Anexa I se modifică după cum urmează:(a) Punctul 12.7.1 se înlocuiește cu următorul text:"12.7.1. vehicul echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz: Da/Nu/Opțional (se taie varianta care nu corespunde)";(b) Se elimină punctul 12.7.2.2. Anexa III Partea I secțiunea A se modifică după cum urmează:(a) Punctul 12.7.1 se înlocuiește cu următorul text:"12.7.1. vehicul echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz: Da/Nu/Opțional (se taie varianta care nu corespunde)";(b) Se elimină punctul 12.7.2.3) Anexa IX, pe pagina a doua a tuturor modelelor de certificat de conformitate, se modifică după cum urmează:(a) Punctul 50 se înlocuiește cu următorul text și se adaugă o notă de subsol după cum urmează:"50. Observații [6]:(b) Punctele 50.1, 50.2 și 50.3 se elimină.Articolul 3Transpunerea(1) Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2006, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 iulie 2006.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 4Intrarea în vigoarePrezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 5DestinatariPrezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 6 martie 2006.Pentru ComisieGünter VerheugenVicepreședinte[1] JO L 42, 23.2.1970, p. 1, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2005/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 310, 25.11.2005, p. 10).[2] JO L 152, 6.7.1972, p. 15, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2005/83/CE a Comisiei (JO L 305, 24.11.2005, p. 32).[3] JO L 241, 13.7.2004, p. 66.[4] JO L 21, 25.1.2005, p. 15.[5] JO L 194, 26.7.2005, p. 12.[6] În cazul în care vehiculul este echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz în conformitate cu Decizia 2005/50/CE, constructorul trebuie să indice aici:"Vehicul echipat cu sistem radar cu rază scurtă de acțiune în banda de frecvențe de 24 GHz"."--------------------------------------------------


title: Directiva Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la lămpile de ceață față pentru autovehicule și la becurile pentru aceste lămpi

text:
               13/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               57
            31976L0762
               L 262/122

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI
   din 27 iulie 1976privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la lămpile de ceață față pentru autovehicule și la becurile pentru aceste lămpi(76/762/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),având în vedere avizul Comitetului Social și Economic (2),întrucât cerințele tehnice pe care autovehiculele trebuie să le satisfacă în temeiul dreptului intern se referă, inter alia, la lămpile de ceață față;întrucât aceste cerințe diferă de la un stat membru la altul; întrucât de aici rezultă necesitatea ca toate statele membre să adopte aceleași cerințe, fie în completarea, fie în locul normelor existente, în special pentru a permite introducerea pentru fiecare tip de vehicul a procedurii CEE de omologare care face obiectul Directivei 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (3);întrucât în Directiva 76/756/CEE (4) Consiliul a stabilit cerințele comune pentru instalarea dispozitivelor de iluminare și semnalizare luminoasă pe autovehicule și remorcile acestora;întrucât printr-o procedură armonizată de omologare a lămpilor de ceață față fiecare stat membru poate să verifice respectarea cerințelor comune de construcție și testare și să informeze celelalte state membre cu privire la constatările acestora transmițând o copie a certificatului de omologare pe componente pentru fiecare tip de lampă de ceață față; întrucât aplicarea unei mărci de omologare CEE pe componente pe toate lămpile de ceață produse în conformitate cu tipul omologat face inutil un control tehnic al acestor lămpi de ceață față în celelalte state membre;întrucât este de dorit să se țină seama de cerințele tehnice adoptate de Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite în Regulamentul nr. 19 („Dispoziții uniforme privind omologarea lămpilor de ceață ale autovehiculelor”) (5) anexat la acordul din 20 martie 1958 privind adoptarea condițiilor uniforme de omologare și recunoașterea reciprocă a omologării pentru echipamente și componente ale autovehiculelor;întrucât apropierea legislațiilor naționale privind autovehiculele presupune recunoașterea reciprocă între statele membre a controalelor efectuate de fiecare dintre acestea pe baza cerințelor comune,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1(1)   Fiecare stat membru acordă omologarea CEE oricărui tip de lampă de ceață față dacă acesta este conform specificațiilor de construcție și de încercare prevăzute la anexele 0, II, III, IV și V.(2)   Statul membru care a acordat omologarea CEE de tip ia măsurile corespunzătoare pentru a verifica, atât cât este necesar, conformitatea producției cu tipul omologat, după caz în colaborare cu autoritățile competente din celelalte state membre. Această verificare se limitează la verificări prin sondaj.Articolul 2Statele membre atribuie constructorului sau reprezentantului său o marcă de omologare CEE conformă cu modelele prevăzute la anexa II, pentru fiecare tip de lampă de ceață față pe care îl omologhează în temeiul articolului 1.Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a împiedica utilizarea mărcilor care pot genera confuzii între lămpile de ceață față al căror tip a fost omologat în temeiul articolului 1 și alte dispozitive.Articolul 3(1)   Statele membre nu pot interzice introducerea pe piață a lămpilor de ceață față din motive legate de construcția sau funcționarea lor, dacă acestea poartă marca de omologare CEE.(2)   Cu toate acestea, un stat membru poate interzice introducerea pe piață a lămpilor de ceață față purtând marca de omologare CEE dar care, în mod sistematic, nu sunt conforme cu tipul omologat.Acest stat informează de îndată celelalte state membre și Comisia în legătură cu măsurile luate, precizând motivele deciziei sale.Articolul 4Autoritățile competente ale fiecărui stat membru transmit, în termen de o lună, autorităților competente din celelalte state membre copii ale certificatelor de omologare de tip, al căror model este prevăzut în anexa I, emise pentru fiecare tip de lampă de ceață față omologat sau a căror omologare a fost refuzată.Articolul 5(1)   Dacă statul membru care a acordat omologarea CEE de tip constată că mai multe lămpi de ceață față purtând aceeași marcă de omologare CEE nu sunt conforme cu tipul pe care l-au omologat, acesta adoptă măsurile necesare pentru a asigura conformitatea producției cu tipul omologat. Autoritățile competente ale acestui stat le informează pe cele din celelalte state membre despre măsurile luate, care pot merge, în cazul în care neconformitatea este sistematică, până la retragerea omologării CEE de tip. Autoritățile menționate adoptă aceleași măsuri în cazul în care sunt informate de autoritățile competente dintr-un alt stat membru asupra unei asemenea lipse de conformitate.(2)   Autoritățile competente ale statelor membre se informează reciproc, în termen de o lună, despre retragerea unei omologări CEE acordate, ca și despre motivele care justifică această măsură.Articolul 6Orice decizie luată în temeiul dispozițiilor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive, prin care se refuză sau se retrage omologarea de tip ori se interzice introducerea pe piață sau utilizarea, trebuie să precizeze motivele pe care se întemeiază. Orice decizie se notifică părții interesate, cu arătarea căilor de atac de care aceasta dispune în conformitate cu legislația în vigoare în statele membre, precum și a termenelor în care acestea pot fi exercitate.Articolul 7Statele membre nu pot refuza acordarea omologării CEE de tip sau a omologării naționale unui vehicul din motive legate de lămpile de ceață față, dacă acestea poartă marca de omologare CEE și sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute de Directiva 76/756/CEE.Articolul 8Statele membre nu pot refuza ori interzice vânzarea, înmatricularea, introducerea în circulație sau utilizarea unui vehicul din motive legate de lămpile de ceață față, dacă acestea poartă marca de omologare CEE pe componente și dacă ele sunt montate în conformitate cu specificațiile prevăzute de Directiva 76/756/CEE.Articolul 9În sensul prezentei directive, prin „vehicul” se înțelege orice autovehicul destinat circulației rutiere, cu sau fără caroserie, având cel puțin patru roți și o viteză maximă constructivă de peste 25 km/h, cu excepția vehiculelor care se deplasează pe șine, a tractoarelor și a mașinilor agricole, precum și a mașinilor pentru lucrări publice.Articolul 10Modificările necesare pentru adaptarea specificațiilor din anexe la progresul tehnic se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 din Directiva 70/156/CEE.Articolul 11(1)   Statele membre adoptă și publică, până la 1 iulie 1977, dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive și informează de îndată Comisia cu privire la acestea. Ele aplică aceste dispoziții începând cel târziu cu 1 octombrie 1977.(2)   De asemenea, de la notificarea prezentei directive, statele membre asigură informarea Comisiei, în timp util pentru ca aceasta să își prezinte observațiile, cu privire la orice proiect de act cu putere de lege sau de act administrativ pe care intenționează să îl adopte în domeniul reglementat prin prezenta directivă.Articolul 12Prezenta directivă se adresează statelor membre.
      Adoptată la Bruxelles, 27 iulie 1976.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. van der STOEL

      (1)  JO C 55, 13.5.1974, p. 14.
      (2)  JO C 109, 19.9.1974, p. 24.
      (3)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1.
      (4)  JO L 262, 27.9.1976, p. 1.
      (5)  Documentul Comisiei Economice pentru Europa
               E/ECE/324

               Rev. 1, Addendum 18, Rev. 1 din 22 august 1974.

               E/ECE/TRANS/505
            Lista anexelor
               Anexa 0 (1)

                           –

                           Definiții, specificații generale, iluminare, conformitatea producției

               Anexa I

                           –

                           Modelul certificatului de omologare CEE pe componente

               Anexa II

                           –

                           Cerințe de omologare CEE pe componente și de marcare

                                       —

                                       Apendice: Exemplu de marcă de omologare CEE pe componente

               Anexa III (1)

                           –

                           Becuri pentru lămpi de ceață față

               Anexa IV (1)

                           –

                           Becuri standard pentru lămpile de ceață față

               Anexa V (1)

                           –

                           Ecranul de măsură

      (1)  Cerințele tehnice ale anexelor sunt similare celor din Regulamentul nr. 19 rev. 1 al Comisiei Economice pentru Europa. În special împărțirea pe secțiuni este aceeași. Din acest motiv, atunci când o secțiune din Regulamentul nr. 19 rev. 1 nu are echivalent în prezenta directivă, numărul său este scris între paranteze, spre consemnare.ANEXA 0DEFINIȚII, SPECIFICAȚII GENERALE, ILUMINARE, CONFORMITATEA PRODUCȚIEI1.   DEFINIȚII1.1.   Lampă de ceață față„Lampă de ceață față” înseamnă lampa folosită pentru iluminarea drumului în caz de ceață, căderi de zăpadă, ploi sau nori de praf.1.2.   Tipul de lampă de ceață față„Tip de lampă de ceață față” înseamnă lămpile de ceață față care nu diferă în ceea ce privește aspectele esențiale precum:
               1.2.1.

               marca de fabricație sau de comerț;

               1.2.2.

               caracteristicile sistemului optic;

               1.2.3.

               includerea unor componente capabile să modifice efectele optice prin reflexie, refracție sau absorbție și

               1.2.4.

               tipul de bec.
            (2.)    (3.)    (4.)    5.   SPECIFICAȚII GENERALE5.1.   Fiecare mostră transmisă în conformitate cu punctul 1.2.3 din anexa II respectă specificațiile expuse în secțiunile 6 și 7.5.2.   Lămpile de ceață față sunt astfel concepute și construite încât, în condiții normale de utilizare, în ciuda vibrațiilor la care pot fi supuse pe durata utilizării, buna lor funcționare continuă să fie asigurată și să își păstreze caracteristicile prevăzute în prezenta directivă. Poziția corectă a dispersorului trebuie marcată în mod clar, iar dispersorul și reflectorul sunt astfel asigurate pentru a preveni orice rotație în timpul utilizării.5.3.   Conformitatea cu cerințele prezentei secțiuni trebuie verificată prin inspecție vizuală și, acolo unde este cazul, prin probă.6.   ILUMINAREA6.1.   Lămpile de ceață față trebuie proiectate astfel încât să ofere iluminare, limitând însă orbirea.6.2.   Iluminarea produsă de lămpile de ceață față se determină cu ajutorul unui ecran vertical așezat la 25 m în fața dispersorului și în unghi drept față de axa lămpii de ceață față. Punctul HV este baza perpendicularei trasată din centrul lămpii pe ecran. Linia hh este orizontala trasată prin HV (a se vedea anexa V).6.3.   În cazul unui tip constructiv, altul decât cel cu bloc optic capsulat, se utilizează un bec incolor standard de tipul specificat de producător în concordanță cu cerințele anexei IV, proiectat pentru o tensiune nominală de 12 V și furnizată de producător; acesta trebuie alimentat cu curent electric la o tensiune care să producă fluxul luminos prescris pentru încercările corespunzătoare tipului său. În cazul unei construcții de tip bloc optic capsulat, curentul electric este alimentat la tensiunea de test (6,0 V, 12,0 V sau 24,0 V, după cum este cazul).6.4.   Fasciculul luminos trebuie să producă pe ecran, pe o lățime de cel puțin 225 cm de ambele părți ale liniei vv, o linie de separație orizontală care are un contrast suficient pentru a permite efectuarea reglajelor cu ajutorul ei.6.5.   Lampa de ceață față este astfel direcționată încât linia de separație pe ecran să fie cu 50 cm sub linia hh.6.6.   Când este astfel reglată, lampa de ceață față respectă cerințele stabilite la punctul 6.7.6.7.   Iluminarea produsă pe ecran (a se vedea anexa V) respectă următoarele cerințe:
               Zona de pe ecranul de măsură

               Limitele zonei

               Iluminare cerută (în lux)

               A

               225 cm de ambele părți ale liniei vv și 75 cm deasupra liniei hh

               ≥ 0,15 și ≤ 1

               B

               1 250 cm de ambele părți ale liniei vv și 150 cm deasupra liniei hh, inclusiv hh (cu excepția zonei A)

               ≤ 1

               C

               1 250 cm de ambele părți ale linie vv și începând de la 150 cm deasupra liniei hh. Intensitatea luminii lămpii de ceață față care face un unghi ascendent mai mare de 15° cu planul orizontal în orice direcție este limitată la 200 cd

               ≤ 0,5

               D

               450 cm de ambele părți ale liniei vv între paralelele la hh situate la 75 cm și respectiv 150 cm sub hh

               Pe fiecare linie verticală din această zonă există cel puțin un punct (a, b, c) unde iluminarea este ≥ 1,5

               E

               De la 450 cm la 1 000 cm de ambele părți ale zonei D între paralelele la hh situate la 75 cm și respectiv 150 cm sub hh

               Pe fiecare linie a acestei zone există cel puțin un punct unde iluminarea este ≥ 0,5

                  Notă: Specificațiile tehnice pentru iluminare se aplică de asemenea și liniilor drepte care unesc zonele. Cea mai riguroasă specificație se aplică în cazul liniilor drepte adiacente la două zone.
            Iluminarea se măsoară în lumină albă sau colorată, după cum prevede producătorul, pentru a se utiliza lampa de ceață față în regim normal. În zonele B și C nu trebuie să existe nici o scădere a iluminării sub limita unei vizibilități satisfăcătoare.6.8.   Iluminarea ecranului la care se referă 6.7 se măsoară cu o celulă fotoelectrică a cărei suprafață fotosensibilă trebuie să fie în interiorul unui pătrat cu latura de 65 mm.7.   CULOAREA LUMINII EMISEOmologarea CEE pe componente poate fi obținută pentru un tip de lampă de ceață față care emite fie lumină albă, fie galbenă (1). Colorarea fasciculului luminos, dacă există, se poate obține fie prin balonul de sticlă al becului, fie prin dispersorul lămpii de ceață față, fie prin orice alte mijloace corespunzătoare.(8.)    (9.)    10.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEIFiecare lampă de ceață față ce poartă marca de omologare CEE pe componente trebuie să fie în concordanță cu tipul aprobat și să satisfacă cerințele fotometrice stabilite în secțiunea 6.(11.)    (12.)
      (1)  Aceeași definiție ca pentru „galben selectiv”, dar cu un factor diferit; limita către alb va fi y ≥ —x + 0,940 și y ≥ 0,440 în loc de: y ≥ x + 0,966, ca pentru galben selectiv.ANEXA IMODEL DE CERTIFICAT DE OMOLOGARE CEE PE COMPONENTE[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
      ANEXA IICERINȚE DE OMOLOGARE CEE PE COMPONENTE ȘI DE MARCARE1.   CEREREA DE OMOLOGARE CEE PE COMPONENTE1.1.   Cererea de omologare CEE pe componente se depune de către deținătorul mărcii comerciale sau de către reprezentantul său autorizat.Pentru fiecare tip de lampă de ceață față, cererea este însoțită de:
               1.2.1.

               o scurtă descriere tehnică. Dacă lampa nu este de tip cu bloc optic capsulat, atunci trebuie specificat tipul becului. Acest tip trebuie să fie unul dintre tipurile ale căror caracteristici sunt specificate în anexa III;

               1.2.2.

               desene (trei copii) suficient de detaliate pentru a permite identificarea tipului de lampă, cu vedere frontală a lămpii și, dacă este necesar, cu detalii despre modelul dispersorului, precum și în secțiune transversală. Desenele prezintă poziția avută în vedere pentru numărul de omologare CEE pe componente și simbolul adițional în raport cu dreptunghiul ce conține marca de omologare CEE pe componente;

               1.2.3.

               două mostre din tipul de lampă de ceață față.
            2.   MARCAJE2.1.   Mostrele din tipul de lampă de ceață față trimise pentru omologare CEE pe componente trebuie să poarte marca de fabricație sau de comerț a solicitantului, care trebuie să fie lizibilă și de neșters.2.2.   Fiecare lampă trebuie să prezinte, atât pe dispersor, cât și pe carcasa lămpii, un spațiu de mărime suficientă pentru marca de omologare CEE pe componente. Acest spațiu trebuie indicat pe desenele amintite la punctul 1.2.2.3.   OMOLOGAREA CEE PE COMPONENTE3.1.   Dacă toate eșantioanele prezentate conform secțiunii 1 respectă cerințele secțiunilor 5, 6 și 7 ale anexei 0 se acordă omologarea CEE pe componente și se eliberează un număr al omologării CEE pe componente.3.2.   Acest număr nu se atribuie nici unui alt tip de lampă de ceață față, cu excepția cazului când omologarea CEE pe componente se extinde la un alt tip de lampă de ceață față care diferă doar prin culoare.3.3.   În cazul în care se solicită omologarea CEE pe componente pentru un tip de dispozitiv de iluminare sau semnalizare luminoasă ce conține o lampă de ceață față și alte lămpi, se poate elibera o singură marcă de omologare CEE pe componente, cu condiția ca lampa de ceață față să respecte cerințele prezentei directive iar fiecare dintre lămpile ce alcătuiesc dispozitivul de iluminare sau semnalizare luminoasă pentru care este solicitată omologarea CEE pe componente respectă directiva specifică care i se aplică.4.   MĂRCI4.1.   Fiecare lampă de ceață față ce este conformă unui tip omologat prin prezenta directivă poartă o marcă de omologare CEE pe componente.4.2.   Această marcă constă dintr-un dreptunghi care înconjoară litera mică „e”, urmată de litera (literele) sau numărul distinctiv al statului membru care a acordat omologarea:

               1 pentru Germania,

               2 pentru Franța,

               3 pentru Italia,

               4 pentru Țările de Jos,

               6 pentru Belgia,

               11 pentru Regatul Unit,

               13 pentru Luxemburg,

               DK pentru Danemarca,

               IRL pentru Irlanda.
            Marca trebuie să conțină de asemenea și numărul de omologare CEE pe componente care corespunde numărului certificatului de omologare CEE pe componente emis pentru tipul respectiv de lampă de ceață față.4.3.   Marca de omologare CEE pe componente este însoțită și de un simbol suplimentar „B”.4.4.   Numărul de omologare CEE pe componente trebuie să fie plasat în orice poziție convenabilă lângă dreptunghiul ce înconjoară litera „e”.4.5.   Marca de omologare CEE pe componente și simbolul suplimentar trebuie aplicate pe dispersorul lămpii sau pe unul dintre dispersoare, astfel încât să fie lizibile și să nu poată fi șterse, chiar dacă lampa de ceață față se montează pe vehicul.4.6.   Un exemplu de marcă de omologare CEE pe componente și simbol suplimentar este prezentat în apendice.4.7.   Când se eliberează un singur număr de omologare CEE, conform punctului 3.3, pentru un tip de dispozitiv de iluminare și semnalizare luminoasă ce conține o lampă de ceață față și alte lămpi, se poate atașa doar o marcă de omologare CEE pe componente alcătuită din:
               —

               un dreptunghi ce înconjoară litera „e”, urmat de litera (literele) sau numărul distinctiv al statului membru care a acordat omologarea;

               —

               un număr de omologare CEE pe componente;

               —

               simbolurile suplimentare cerute de diferite directive conform cărora a fost acordată omologarea CEE pe componente.
            4.8.   Dimensiunile diferitelor elemente ale acestei mărci nu trebuie să fie mai mici decât cea mai mare dintre dimensiunile minime specificate pentru marcajele individuale de diferitele directive conform cărora a fost acordată omologarea CEE pe componente.ANEXA IIILĂMPI CU FILAMENT PENTRU FARURI DE CEAȚĂ FAȚĂ
      ANEXA IVBECURI STANDARD (DE REFERINȚĂ) PENTRU LĂMPILE DE CEAȚĂ FAȚĂ
               Tipul
               Dimensiuni (mm)

               F1

               F2

               F3

               H1

               D

               29 max.

               36 max.

               41 max.

               10 max.

               b

               46 max.

               50 max.

               45 max.

               49 max.

               c

               21,5 ± 0,15

               30 ± 0,15

               28,5 ± 0,15

               25 ± 0,15

               d1

               ± 0,2

               ± 0,2

               ± 0,2

               ± 0,2

               d2

               ± 0,25

               f

               6 până la 7,5

                   (1)

               4 până la 7

               5 ± 1

               5,5 ± 0,5

               β

               90 ± 3°

               90 ± 3°

               Tensiunea de test

               13,2V

               13,5V

               13,2V

               13,2V

               Puterea la tensiunea de test

               55,5 W ± 10 %

               35 W ± 10 %

               45 W ± 10 %

               62 W ± 7,5 %

               Fluxul luminos pentru lămpile de ceață față

               800 lm

               540 lm

               650 lm

               1,150 lm

      (1)  Dimensiunea de la capătul filamentului până la axa de referință trebuie să fie 2,5 ± 0,2.ANEXA V


               03/Volumul 11

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               210

         31992L0102

               L 355/32

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 92/102/CEE A CONSILIULUI

   din 27 noiembrie 1992
   privind identificarea și înregistrarea animalelor
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   întrucât, în temeiul dispozițiilor articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele sanitar-veterinare și zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii și produse în vederea realizării pieței interne (3), animalele destinate schimburilor intracomunitare trebuie identificate în conformitate cu cerințele normelor comunitare și înregistrate astfel încât să permită identificarea exploatației, centrului sau a organismului de origine sau de tranzit, iar aceste sisteme de identificare și de înregistrare trebuie extinse, înainte de data de 1 ianuarie 1993, la circulația animalelor pe teritoriul fiecărui stat membru;
   întrucât, în conformitate cu articolul 14 din Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare pentru animalele provenind din țări terțe introduse pe teritoriul Comunității și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE (4), identificarea și înregistrarea animalelor, așa cum sunt prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/425/CEE, cu excepția animalelor destinate sacrificării și a ecvideelor înregistrate, trebuie efectuate după realizarea controalelor menționate anterior;
   întrucât gestionarea anumitor sisteme comunitare de ajutor în domeniul agricol necesită identificarea individuală a anumitor tipuri de animale; întrucât sistemul de identificare și de înregistrare trebuie să fie adecvat aplicării și controlului măsurilor respective;
   întrucât este necesar să se garanteze un schimb rapid și eficient de informații între statele membre pentru aplicarea corectă a prezentei directive; întrucât anumite dispoziții comunitare au fost stabilite, pe de o parte, prin Regulamentul (CEE) nr. 1468/81 al Consiliului din 19 mai 1981 privind asistența mutuală între autoritățile administrative ale statelor membre și colaborarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a reglementărilor vamale sau agricole (5) și, pe de altă parte, prin Directiva 89/608/CEE a Consiliului din 21 noiembrie 1989 privind asistența reciprocă pe care autoritățile administrative ale statelor membre și-o acordă și colaborarea dintre acestea și Comisie pentru a asigura punerea în aplicare a legislației în sectorul sanitar-veterinar și zootehnic (6);
   întrucât deținătorii de animale trebuie să păstreze registre actualizate în ceea ce privește animalele din exploatațiile lor; întrucât persoanele care intervin în schimburile cu animale trebuie să păstreze un registru al tranzacțiilor efectuate; întrucât autoritatea competentă trebuie să aibă acces, la cerere, la aceste registre;
   întrucât pentru a permite reconstituirea rapidă și exactă a circulației animalelor, animalele trebuie să poată fi identificate; întrucât forma și conținutul mărcii trebuie determinate, în ceea ce privește bovinele, pornind de la o bază comunitară; întrucât în ceea ce privește porcinele, ovinele și caprinele, este necesară o decizie ulterioară privind natura mărcii și trebuie menținute, în așteptarea acestei decizii, sistemele naționale de identificare pentru mișcările care se limitează la piața națională;
   întrucât trebuie prevăzută posibilitatea derogării de la cerințele în materie de marcaj în cazul animalelor transportate dintr-o exploatație direct la abator; întrucât, cu toate acestea, animalele trebuie identificate întotdeauna astfel încât să se cunoască exploatația de origine;
   întrucât trebuie prevăzută posibilitatea derogării de la obligativitatea înregistrării deținătorilor de animale destinate unor scopuri personale și, în anumite cazuri speciale, posibilitatea derogării de la modalitățile de păstrare a registrelor;
   întrucât, în cazul animalelor a căror marcă a devenit ilizibilă sau a fost pierdută trebuie aplicată o nouă marcă pentru a se putea stabili o legătură cu marca precedentă;
   întrucât prezenta directivă nu trebuie să afecteze condițiile specifice prevăzute de Decizia 89/153/CEE a Comisiei din 13 februarie 1989 privind corelarea dintre probele prelevate pentru examinarea reziduurilor, animalele de la care provin acestea și exploatațiile de origine (7) sau orice norme de aplicare relevante stabilite în conformitate cu Directiva 91/496/CEE;
   întrucât trebuie prevăzută o procedură de gestionare în vederea adoptării oricărei dispoziții necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prezenta directivă stabilește cerințele minime în materie de identificare și înregistrare a animalelor, fără să aducă atingere normelor comunitare mai detaliate care ar putea fi stabilite în vederea eradicării sau a controlului bolilor.
   Prezenta directivă se aplică fără să aducă atingere Deciziei 89/153/CEE și dispozițiilor de aplicare stabilite în conformitate cu Directiva 91/496/CEE, ținând seama de articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 3508/92 al Consiliului din 27 noiembrie 1992 de stabilire a unui sistem integrat de gestiune și control privind anumite sisteme de ajutor comunitar (8).
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive se înțelege prin:

               (a)

                  animal – orice animal din speciile care fac obiectul Directivelor 64/432/CEE (9) și 91/68/CEE (10);

               (b)

                  exploatație – orice unitate, orice construcție sau, în cazul unei crescătorii în aer liber, orice loc în care sunt ținute, crescute sau unde se lucrează cu animale;

               (c)

                  deținător – orice persoană fizică sau juridică responsabilă de animale, chiar și numai temporar;

               (d)

                  autoritate competentă – autoritatea centrală a unui stat membru, având competențe pentru a efectua controalele sanitar-veterinare sau orice altă autoritate căreia i-a delegat această competență în sensul prezentei directive;

               (e)

                  schimburi – schimburile definite la articolul 2 din Directiva 90/425/CEE.

         Articolul 3
   (1)   Statele membre se asigură că:

               (a)

               autoritatea competentă dispune de o listă actualizată conținând toate exploatațiile de pe teritoriul său care dețin animalele prevăzute de prezenta directivă, în care să fie menționate speciile de animale deținute și deținătorii acestora, exploatațiile fiind menținute pe lista respectivă timp de trei ani după eliminarea animalelor. Această listă indică, de asemenea, marca sau mărcile utilizate pentru identificarea exploatației în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) litera (a) și litera (c) al doilea paragraf și alineatul (3) primul paragraf, precum și cu articolul 8;

               (b)

               Comisia, autoritatea competentă și orice autoritate care răspunde de controlul punerii în aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 3508/92 pot avea acces la toate informațiile obținute în conformitate cu prezenta directivă.

         (2)   Statele membre pot fi autorizate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, să excludă de pe lista prevăzută la alineatul (1) litera (a) persoanele fizice care dețin maximum trei animale din speciile ovină și caprină pentru care nu solicită nici o primă sau, ținând seama de situații speciale, un porc, destinate folosinței sau consumului propriu, cu condiția ca aceste animale să fie supuse controalelor prevăzute de prezenta directivă înainte de orice circulație.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre se asigură că:

               (a)

               orice deținător de bovine sau porcine menționate de Directiva 64/432/CEE și care figurează pe lista prevăzută la articolul 3 alineatul (1) litera (a) păstrează un registru privind numărul de animale prezente în exploatația sa.
               Acest registru trebuie să cuprindă un sumar actualizat al tuturor nașterilor, deceselor și circulației (numărul de animale implicate în fiecare operațiune de intrare și ieșire) în funcție de fluxurile minime și să precizeze, după caz, originea sau destinația animalelor și data fluxurilor.
               Marca de identificare aplicată în conformitate cu dispozițiile articolelor 5 și 8 trebuie menționată de fiecare dată.
               Cu toate acestea, pentru animalele din specia porcină, menționarea nașterilor și a deceselor nu este obligatorie.
               În cazul porcilor de rasă pură și al porcilor hibrizi înscriși într-o fișă genealogică, în conformitate cu Directiva 88/661/CEE (11), poate fi recunoscut, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, un sistem de înregistrare bazat pe o identificare individuală a animalelor în cazul în care acesta oferă garanții echivalente cu cele oferite de fișe;

               (b)

               orice deținător de ovine și caprine a cărui exploatație figurează pe lista prevăzută la articolul 3 alineatul (1) litera (a) păstrează un registru cuprinzând cel puțin numărul total de ovine și caprine prezente în exploatație în fiecare an la o dată care urmează a fi stabilită de autoritatea competentă.
               Registrul trebuie să cuprindă de asemenea:

                           —

                           un sumar actualizat al numărului de femele cu vârsta mai mare de 12 luni sau care au fătat înainte de această vârstă prezente în exploatație;

                           —

                           circulația (numărul de animale implicate în fiecare operațiune de intrare și ieșire) ovinelor și caprinelor în funcție de fluxurile minime, cu menționarea, în funcție de caz, a originii sau a destinației animalelor, a mărcii și a datei fluxurilor.

         (2)   Cu toate acestea, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, trebuie stabilit un sistem simplificat de păstrare a registrelor pentru tauri înainte de 1 ianuarie 1993 și înainte de data de 1 octombrie 1994 pentru ovinele și caprinele în transhumanță, precum și pentru toate animalele menționate anterior, ținute pe pășuni comune sau crescute în regiuni izolate din punct de vedere geografic.
   (3)   Statele membre se sigură că:

               (a)

               orice deținător de animale furnizează autorității competente, la cererea acesteia, orice informație privind originea, identificarea și, dacă este cazul, destinația animalelor pe care le-a avut, deținut, transportat, comercializat sau sacrificat;

               (b)

               orice deținător de animale destinate sau provenite de pe o piață sau dintr-un centru de regrupare furnizează un document care să conțină detalii privind animalele, inclusiv numărul sau mărcile de identificare ale oricăror bovine, operatorului care este temporar deținătorul animalelor respective pe piață sau în centrul de grupare.
               Operatorul poate utiliza documentele obținute în conformitate cu primul paragraf pentru a respecta obligațiile prevăzute la alineatul (1) litera (a) al treilea paragraf;

               (c)

               registrele și informațiile sunt disponibile la exploatație și puse la dispoziția autorității competente la cererea acesteia, pentru o perioadă cu durata minimă de cel puțin trei ani, perioadă care urmează a fi stabilită de autoritatea competentă.

         Articolul 5
   (1)   Statele membre asigură respectarea următoarelor principii generale:

               (a)

               mărcile de identificare trebuie aplicate înainte ca animalele să părăsească exploatația în care s-au născut;

               (b)

               nici o marcă nu poate fi îndepărtată sau înlocuită fără autorizația autorității competente.
               În cazul în care o marcă a devenit ilizibilă sau a fost pierdută, se aplică o nouă marcă, în conformitate cu dispozițiile prezentului articol;

               (c)

               deținătorul trebuie să înscrie orice nouă marcă în registrul menționat la articolul 4 astfel încât să se poată stabili o legătură cu marca aplicată anterior;

               (d)

               crotalia prevăzută la alineatul (2) litera (a) trebuie să corespundă unui model aprobat de autoritatea competentă, să nu poată fi falsificată și să fie lizibilă pe întreaga durată a vieții animalului. Aceasta trebuie să fie de unică folosință și să rămână fixată pe animal fără a dăuna bunăstării acestuia.

         (2)   Statele membre se asigură că, în cazul bovinelor:

               (a)

               orice animal menționat la articolul 2 din Directiva 64/432/CEE prezent într-o exploatație este identificat printr-o crotalie cuprinzând un cod alfanumeric de maximum 14 caractere pentru identificarea individuală a fiecărui animal, precum și a exploatației în care s-a născut sau, în cazul taurilor destinați manifestațiilor culturale sau sportive, cu excepția târgurilor și a expozițiilor, printr-un sistem de identificare care să ofere garanții echivalente și care să fie recunoscut de Comisie.
               Crotaliile menționate la primul paragraf trebuie aplicate cel târziu la nouă luni de la data adoptării modalităților de identificare a statului membru și a exploatației de origine, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE. Animalele identificate înainte de expirarea perioadei de nouă luni trebuie marcate fie cu ajutorul sistemelor naționale prevăzute la al treilea paragraf, fie cu ajutorul mărcii prevăzute la primul paragraf.
               În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, perioada de nouă luni poate fi prelungită până la data de 1 iulie 1994, la cererea unui stat membru.
               Cu toate acestea, animalele care au fost identificate înainte de expirarea perioadelor menționate anterior cu ajutorul sistemelor naționale de identificare în vigoare, notificate Comisiei, continuă să fie controlate pe baza acestor sisteme;

               (b)

               mărcile de identificare sunt atribuite exploatației, distribuite și aplicate pe animale în conformitate cu unele metode care urmează să fie stabilite de autoritatea competentă;

               (c)

               mărcile de identificare sunt aplicate cel târziu după 30 de zile de la nașterea animalelor.
               Cu toate acestea, autoritatea competentă poate amâna marcarea până când animalul atinge vârsta maximă de șase luni în cazul în care animalul este, înainte de vârsta de 30 de zile, marcat de crescător cu o marcă provizorie recunoscută de autoritatea respectivă, care permite identificarea exploatației în care s-a născut, și cu condiția ca animalul să nu poată părăsi exploatația decât în vederea sacrificării într-un abator situat pe teritoriul care aparține aceleiași autorități competente care a recunoscut marca provizorie, fără a tranzita o altă exploatație.
               Cu toate acestea, autoritatea competentă poate accepta ca vițeii destinați sacrificării înainte de vârsta de șase luni și care sunt mutați înainte de vârsta de treizeci de zile, pe baza unui sistem național de circulație recunoscut în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, care permite cel puțin identificarea exploatației de origine, să fie marcați în exploatația de îngrășare, cu condiția să fi fost transferați aici direct din exploatația în care s-au născut, iar vițeii mutați în cadrul acestor sisteme să nu dea dreptul la obținerea unei prime.

         (3)   Animalele, altele decât bovinele, trebuie marcate cât mai repede posibil și, în orice caz, înainte de a părăsi exploatația cu ajutorul unei crotalii sau a unui tatuaj care permit asocierea acestor animale cu exploatația din care provin, precum și efectuarea trimiterii la lista menționată la articolul 3 alineatul (1) litera (a), orice document însoțitor trebuind să menționeze această marcă.
   Până la adoptarea deciziei prevăzute la articolul 10 din prezenta directivă și prin derogare de la articolul 3 alineatul (1) litera (c) al doilea paragraf din Directiva 90/425/CEE, statele membre pot aplica animalelor, altele decât bovinele, sistemul lor național de identificare pentru circulația animalelor pe teritoriul lor. Acest sistem trebuie să permită identificarea exploatației din care provin animalele și a exploatației în care s-au născut. Statele membre trebuie să notifice Comisiei sistemele naționale pe care intenționează să le aplice în acest scop începând cu data de 1 iulie 1993 pentru porcine și cu data de 1 iulie 1994 pentru ovine și caprine. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, un stat membru poate fi solicitat să își modifice sistemul în cazul în care acesta nu corespunde cerinței menționate în a doua teză.
   Animalele care au o marcă temporară de identificare a unui lot trebuie însoțite, în momentul circulației, de un document care permite determinarea originii, a proprietarului, a locului de plecare și a destinației lor.
   Cu toate acestea, autoritatea competentă poate autoriza circulația ovinelor și a caprinelor nemarcate între două exploatații cu același statut de sănătate, aparținând aceluiași proprietar și situate pe teritoriul în cauză al autorității respective, cu condiția ca circulația să se facă în cadrul unui sistem național care să permită asocierea animalului cu exploatația în care s-a născut. Statele membre trebuie să notifice Comisiei, înainte de data de 1 iulie 1994, sistemele pe care intenționează să le aplice în acest scop. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 90/425/CEE, un stat membru poate fi solicitat să își modifice sistemul în cazul în care acesta nu corespunde cerinței menționate anterior.
   (4)   La articolul 3 alineatul (2) din Directiva 64/432/CEE, litera (e) se înlocuiește cu următorul text:

               „(e)

               să fie identificate în conformitate cu articolul 5 din Directiva 92/102/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1992 privind identificarea și înregistrarea animalelor (12).

         Articolul 6
   (1)   În cazul în care autoritatea competentă a statului membru de destinație decide să nu păstreze marca de identificare care a fost atribuită în exploatația de origine, toate cheltuielile privind înlocuirea mărcii sunt suportate de autoritatea respectivă. În cazul în care marca a fost înlocuită în aceste condiții, trebuie să se poată stabili o legătură între identificarea atribuită de autoritatea competentă a statului membru de expediere și noua identificare atribuită de autoritatea competentă a statului membru de destinație. Această legătură trebuie înscrisă în registrul prevăzut la articolul 4.
   Se interzice recurgerea la posibilitatea prevăzută la primul paragraf în cazul animalelor destinate sacrificării care sunt importate în conformitate cu dispozițiile articolului 8 fără a avea o nouă marcă în conformitate cu articolul 5.
   (2)   În cazul în care animalele au făcut obiectul schimburilor, autoritatea competentă a statului membru de destinație poate recurge, în sensul aplicării dispozițiilor articolului 5 din Directiva 89/608/CEE, la dispozițiile articolului 4 din Directiva 89/608/CEE pentru a obține informații în legătură cu animalele, șeptelul de origine și eventuala circulație a acestora.
   Articolul 7
   Statele membre se asigură că orice informație privind circulația animalelor neînsoțite de un certificat sau de un document solicitat de legislația sanitar-veterinară sau zootehnică este păstrată pentru a fi prezentată autorității competente, la cererea acesteia, într-un interval de timp minim care urmează a fi stabilit de către aceasta.
   Articolul 8
   Orice animal importat dintr-o țară terță care a avut rezultate satisfăcătoare la controalele prevăzute de Directiva 91/496/CEE și care rămâne pe teritoriul Comunității trebuie să fie identificat cu ajutorul unei mărci în conformitate cu dispozițiile articolului 5 în decurs de 30 de zile de la efectuarea controalelor respective și înainte de circulație, cu excepția cazului în care exploatația de destinație este un abator situat pe teritoriul autorității responsabile cu controalele sanitar-veterinare, iar animalul este efectiv sacrificat în timpul celor 30 de zile.
   Este necesar să se poată stabili o legătură între identificarea pusă în aplicare de țara terță și identificarea atribuită de statul membru de destinație. Această legătură trebuie înscrisă în registrul prevăzut la articolul 4.
   Articolul 9
   Statele membre iau măsurile administrative și/sau penale necesare în vederea sancționării oricărei încălcări a legislației sanitar-veterinare comunitare în cazul în care se constată că nu s-au respectat dispozițiile prezentei directive în ceea ce privește marcajul sau identificarea animalelor, sau păstrarea registrului prevăzut la articolul 4.
   Articolul 10
   Până la data de 31 decembrie 1996, Consiliul, pe baza unui raport al Comisiei însoțit de eventuale propuneri asupra cărora va decide cu majoritate calificată, reexaminează, având în vedere experiența acumulată, prezenta directivă în vederea definirii unui sistem comunitar armonizat de identificare și înregistrare și decide în legătură cu posibilitatea introducerii unui dispozitiv electronic de identificare, în funcție de progresele realizate în acest domeniu de Organizația Internațională de Standardizare (ISO).
   Articolul 11
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative pentru a se conforma prezentei directive:

               —

               în ceea ce privește cerințele referitoare la bovine, astfel încât:

                           (i)

                           de la data de 1 februarie 1993 bovinele să fie înregistrate în conformitate cu procedurile naționale existente care respectă urgențele prevăzute la articolul 4 și să fie identificate în conformitate cu normele existente menționate la articolul 5 alineatul (2) litera (a) al doilea și al treilea paragraf;

                           (ii)

                           sistemele comunitare de înregistrare și identificare prevăzute de prezenta directivă să fie puse în aplicare de la data de 1 octombrie 1993,

               —

               înainte de data de 1 ianuarie 1994 în ceea ce privește cerințele referitoare la porcine;

               —

               înainte de data de 1 ianuarie 1995 în ceea ce privește cerințele referitoare la ovine și caprine.

         Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   Stabilirea datei de expirare a perioadei de transpunere la data de 1 ianuarie 1994 și la data de 1 ianuarie 1995 nu aduce atingere suspendării controalelor sanitar-veterinare la frontieră, prevăzută de Directiva 90/425/CEE.
   Articolul 12
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 1992.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. PATTEN

      (1)  JO C 137, 27.5.1992, p. 7.

      (2)  Aviz emis la 19 noiembrie 1992 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  JO L 224, 18.8.1990, p. 29. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/496/CEE (JO L 268, 24.9.1991, p. 56).

      (4)  JO L 268, 24.9.1991, p. 56. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/628/CEE (JO L 340, 11.12.1991, p. 17).

      (5)  JO L 144, 2.6.1981, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 945/87 (JO L 90, 2.4.1987, p. 3).

      (6)  JO L 351, 2.12.1989, p. 34.

      (7)  JO L 59, 2.3.1989, p. 33.

      (8)  JO L 355, 5.12.1992, p. 1.

      (9)  Directiva 64/432/CEE a Consiliului din 26 iunie 1964 privind problemele de inspecție veterinară care afectează schimburile intracomunitare cu bovine și porcine (JO 121, 29.7.1964, p. 1977/64). Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/687/CEE (JO L 377, 31.12.1991, p. 16).

      (10)  Directiva 91/68/CEE a Consiliului din 28 ianuarie 1991 privind condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare cu ovine și caprine (JO L 46, 19.2.1991, p. 19).

      (11)  Directiva 88/661/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1988 privind normele zootehnice aplicabile reproducătoarelor porcine (JO L 382, 31.12.1988, p. 36).

      (12)  JO L 355, 5.12.1992, p. 32.”