title: Directiva 2010/19/UE a Comisiei din 9 martie 2010 de modificare, în sensul adaptării la progresul tehnic în domeniul sistemelor antiîmproșcare ale unor categorii de vehicule și ale remorcilor acestora, a Directivei 91/226/CEE a Consiliului și a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               20.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 72/17

         DIRECTIVA 2010/19/UE A COMISIEI
   din 9 martie 2010
   de modificare, în sensul adaptării la progresul tehnic în domeniul sistemelor antiîmproșcare ale unor categorii de vehicule și ale remorcilor acestora, a Directivei 91/226/CEE a Consiliului și a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (1), în special articolul 39 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 91/226/CEE a Consiuliului din 27 martie 1991 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la sistemele antiîmproșcare ale unor categorii de vehicule și ale remorcilor acestora (2) este una dintre directivele speciale în contextul procedurii de omologare CE de tip instituită prin Directiva 2007/46/CE. Prin urmare, dispozițiile Directivei 2007/46/CE cu privire la sisteme, componente și unități tehnice separate pentru vehicule se aplică Directivei 91/226/CEE.

               (2)

               În vederea aplicării obligatorii a procedurii de omologare CE de tip a tuturor categoriilor de vehicule care intră în domeniul de aplicare al Directivei 2007/46/CE, sunt necesare cerințe armonizate în privința sistemelor antiîmproșcare pentru toate categoriile de vehicule care intră în domeniul de aplicare al Directivei 91/226/CEE. De asemenea, este necesar să se clarifice că aceste cerințe nu sunt obligatorii pentru vehiculele de teren. În sfârșit, având în vedere experiența dobândită, este necesară adaptarea la progresul tehnic a Directivei 91/226/CEE și, în consecință, a anexei IV la Directiva 2007/46/CE.

               (3)

               Prin urmare, Directivele 91/226/CEE și 2007/46/CE ar trebui modificate în mod corespunzător.

               (4)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului tehnic – autovehicule,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 91/226/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               lista anexelor și anexele I, II și III se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă;

               2.

               anexa nenumerotată intitulată „Figuri” se înlocuiește cu textul din anexa II la prezenta directivă.

         Articolul 2
   Punctul 43 din anexa IV și anexa XI, apendicele 2 și 4 la Directiva 2007/46/CE se înlocuiesc cu următorul text:

                  „43

                  Sisteme antiîmproșcare

                  Directiva 91/226/CEE

                     L 103, 23.4.1991, p. 5

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X”

   Articolul 3
   (1)   Începând cu 9 aprilie 2011, statele membre nu refuză, pe motive legate de sistemele antiîmproșcare, acordarea omologării CE de tip sau a omologării naționale de tip unui vehicul și a unei componente care respectă cerințele prevăzute în Directiva 91/226/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.
   (2)   Începând cu 9 aprilie 2011, statele membre refuză, pe motive legate de sistemele antiîmproșcare, acordarea omologării CE de tip sau a omologării naționale de tip unui vehicul și a unei componente care nu respectă cerințele prevăzute în Directiva 91/226/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.
   (3)   Când se înaintează cererea de omologare de tip pentru întreg vehiculul în temeiul Directivei 2007/46/CE, tipurile de vehicule cărora le-a fost acordată omologarea de tip națională sau CE privind sistemele antiîmproșcare nu trebuie să îndeplinească cerințele privind sistemele antiîmproșcare stabilite în Directiva 91/226/CEE.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre adoptă și publică până la 8 aprilie 2011 cel târziu actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru conformitatea cu prezenta directivă. Statele membre comunică fără întârziere Comisiei textul acestor acte.
   Statele membre aplică dispozițiile respective de la 9 aprilie 2011.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 9 martie 2010.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 263, 9.10.2007, p. 1.

      (2)  JO L 103, 23.4.1991, p. 5.

      ANEXA I

                  1.

                  Lista anexelor la Directiva 91/226/CEE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              titlul referitor la apendicele 3 la anexa II se înlocuiește cu următorul text:

                              (b)

                              titlul referitor la anexa III se înlocuiește cu următorul text:

                                          „Anexa III

                                          :

                                          Cerințe privind omologarea CE de tip a unui vehicul în ceea ce privește instalarea sistemelor antiîmproșcare

                                                      Apendicele 1

                                                      :

                                                      Document informativ pentru omologarea CE de tip a vehiculelor

                                                      Apendicele 2

                                                      :

                                                      Model de fișă de omologare CE de tip a vehiculelor”;

                              (c)

                              rândul „FIGURILE: (1-9)” se înlocuiește cu următorul text:

                                          „Anexa V

                                          :

                                          Figurile 1-9”.

                  2.

                  Anexa I la Directiva 91/226/CEE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              Punctele 9, 10 și 11 se înlocuiesc cu următoarele:
                              „9.   Osie suplimentară

                              «Osia suplimentară» înseamnă o osie conform definiției din anexa I punctul 2.15 la Directiva 97/27/CE.
                              10.   Vehicul neîncărcat

                              «Vehicul neîncărcat» este un vehicul în stare de funcționare în conformitate cu definiția de la punctul 2.6 din anexa I la Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1).
                              11.   Bandă de rulare

                              «Banda de rulare» este acea parte a pneului definită la punctul 2.8 din anexa II la Directiva 92/23/CEE.

                              (b)

                              Se adaugă punctele 13, 14 și 15:
                              „13.   Vehicul tractor de semiremorcă

                              «Vehicul tractor de semiremorcă» înseamnă un vehicul tractor în conformitate cu definiția de la punctul 2.1.1.2.2 din anexa I la Directiva 97/27/CE.
                              14.   Masa încărcăturii maxime tehnic autorizate

                              «Masa încărcăturii maxime tehnic autorizate» este masa maximă autorizată a unui vehicul, în conformitate cu definiția de la punctul 2.6 din anexa I la Directiva 97/27/CE.
                              15.   Tipul de vehicul

                              «Tipul de vehicul» înseamnă, în ceea ce privește sistemele antiîmproșcare, vehicule complete, incomplete sau completate, care nu diferă în ceea ce privește următoarele aspecte:

                                          —

                                          tipul de dispozitiv antiîmproșcare (instalat pe vehicul);

                                          —

                                          denumirea tipului de sistem antiîmproșcare al producătorului.”

                  3.

                  Anexa II la Directiva 91/226/CEE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              Punctele 2-3.4.3 se înlocuiesc cu următoarele:
                              „2.   Cerere de omologare CE de tip a unei componente

                              2.1.   Cererea de omologare CE de tip a unei componente în temeiul articolului 7 din Directiva 2007/46/CE pentru un tip de dispozitiv antiîmproșcare este prezentată de producător.
                              2.2.   Un model al documentului informativ este prevăzut în apendicele 3.
                              2.3.   Următoarele elemente trebuie prezentate serviciului tehnic responsabil pentru desfășurarea încercărilor de omologare:
                              Patru eșantioane, trei pentru încercări și unul care este păstrat de către laborator pentru orice verificare ulterioară. Laboratorul poate solicita și alte eșantioane.
                              2.4.   Marcaje
                              Orice eșantion trebuie să poarte, indelebil și lizibil, marca de fabricație sau denumirea comercială și o indicație a tipului și să aibă prevăzut un spațiu suficient de mare pentru amplasarea mărcii de omologare CE de tip a componentei.
                              3.   Acordarea omologării CE de tip a componentei

                              3.1.   În cazul în care sunt îndeplinite cerințele relevante, se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 10 din Directiva 2007/46/CE.
                              3.2.   Un model de fișă de omologare CE de tip este prevăzut la apendicele 4.
                              3.3.   Fiecărui tip de dispozitiv antiîmproșcare i se alocă un număr de omologare în conformitate cu anexa VII la Directiva 2007/46/CE. Același stat membru nu alocă același număr altui tip de dispozitiv antiîmproșcare.
                              3.4.   Orice dispozitiv antiîmproșcare conform cu un tip omologat în sensul prezentei directive trebuie să poarte o marcă de omologare CE de tip, amplasată în așa fel încât să nu se poată șterge și să fie lizibilă, chiar și atunci când dispozitivul este instalat pe vehicul.
                              3.5.   Litera «A» pentru dispozitive de tip cu absorbție de energie sau «S» pentru dispozitive de tip cu separator aer/apă se va adăuga la marca de omologare în conformitate cu punctul 1.3 din apendicele la anexa VII la Directiva 2007/46/CE.”;

                              (b)

                              Apendicele 1-4 se înlocuiesc cu următoarele:„
                                 Apendicele 1

                                    Încercări ale dispozitivelor antiîmproșcare de tip absorbant de energie

                                 1.   Principiu

                                 Această încercare are ca obiect cuantificarea capacității unui dispozitiv de a reține apa proiectată asupra sa printr-o serie de jeturi. Aparatul de încercare trebuie să reproducă condițiile în care dispozitivul trebuie să funcționeze atunci când este instalat pe un vehicul, respectiv volumul și viteza apei ridicate de la sol de banda de rulare a pneului.
                                 2.   Aparatură

                                 Aparatul de încercare este descris în figura 8 din anexa V.
                                 3.   Condiții de încercare

                                             3.1.

                                             Încercările trebuie efectuate într-o cameră închisă, într-un mediu fără curenți de aer.

                                             3.2.

                                             Temperatura ambiantă și temperatura eșantioanelor trebuie să fie de 21 (± 3) °C.

                                             3.3.

                                             Trebuie utilizată apă deionizată.

                                             3.4.

                                             Eșantioanele trebuie udate înainte de fiecare încercare.

                                       4.   Procedură

                                             4.1.

                                             Se fixează vertical un eșantion cu lățimea de 500 (+ 0/– 5) mm și înălțimea de 750 mm din materialul de încercat pe cadrul vertical al aparatului de încercare, având grijă ca eșantionul să se afle în interiorul limitelor colectorului și ca niciun obstacol să nu poată devia apa înainte sau după impact.

                                             4.2.

                                             Se reglează debitul apei la 0,675 (± 0,01) l/s și se proiectează cel puțin 90 l și cel mult 120 l pe eșantion, de la o distanță orizontală de 500 (± 2) mm (figura 8 din anexa V).

                                             4.3.

                                             Se lasă să se scurgă apa de pe eșantion în colector și se calculează procentajul dintre cantitatea de apă colectată și cantitatea de apă proiectată.

                                             4.4.

                                             Se repetă încercarea de cinci ori în conformitate cu punctele 4.2 și 4.3 și se calculează procentajul mediu al celor cinci încercări.

                                       5.   Rezultate

                                             5.1.

                                             Procentajul mediu calculat la punctul 4.4 trebuie să fie de 70 % sau mai mare.

                                             5.2.

                                             Dacă în cadrul unei serii de 5 încercări, procentajul cel mai mare și cel mai mic de apă colectată diferă cu mai mult de 5 % de procentajul mediu, seria de cinci încercări trebuie repetată.
                                             Dacă în cadrul unei a doua serii de 5 încercări, procentajul cel mai mare și cel mai mic de apă colectată diferă din nou cu mai mult de 5 % de procentajul mediu și dacă valoarea inferioară nu corespunde cerințelor de la punctul 5.1, omologarea de tip este refuzată.

                                             5.3.

                                             Verificați dacă poziția verticală a dispozitivului influențează rezultatele obținute. Dacă este cazul, procedura descrisă la punctele 4.1-4.4 trebuie să se repete în pozițiile în care se obține cel mai mare și cel mai mic procentaj de apă colectată; cerințele de la punctul 5.2 rămân în vigoare.
                                             Media rezultatelor individuale este considerată a fi procentajul mediu. Acest procentaj mediu trebuie să fie de cel puțin 70 %.

                                 Apendicele 2

                                    Încercarea dispozitivelor antiîmproșcare de tip separator aer/apă

                                 1.   Principiu

                                 Această încercare are ca obiect determinarea eficacității unui material poros care trebuie să rețină apa provenită de la un pulverizator cu presiune aer/apă.
                                 Aparatul de încercare trebuie să simuleze condițiile la care ar fi supus materialul, în ceea ce privește volumul și viteza de stropire a apei produse de pneuri, dacă ar fi fixat pe un vehicul.
                                 2.   Aparatură

                                 Aparatul de încercare este descris în figura 9 din anexa V.
                                 3.   Condiții de încercare

                                             3.1.

                                             Încercările trebuie efectuate într-o cameră închisă, într-un mediu fără curenți de aer.

                                             3.2.

                                             Temperatura ambiantă și temperatura eșantioanelor trebuie să fie de 21 (± 3) °C.

                                             3.3.

                                             Trebuie utilizată apă deionizată.

                                             3.4.

                                             Eșantioanele trebuie udate înainte de fiecare încercare.

                                       4.   Procedură

                                             4.1.

                                             Se fixează vertical un eșantion de 305 × 100 mm pe aparatul de încercare, se verifică dacă nu există spațiu liber între eșantion și placa superioară curbată și dacă platoul este bine fixat. Se umple rezervorul pulverizatorului cu 1 ± 0,005 litri de apă și se plasează pulverizatorul astfel cum se prevede în diagramă.

                                             4.2.

                                             Pulverizatorul trebuie reglat după cum urmează:

                                                         presiune (la pulverizator): 5 bari + 10 %/– 0 %

                                                         debit: 1 litru/minut ± 5 secunde

                                                         pulverizare: circulară, 50 ± 5 mm diametru la 200 ± 5 mm de eșantion, duză de 5 ± 0,1 mm diametru.

                                             4.3.

                                             Se pulverizează până dispare toată ceața formată și se notează timpul scurs. Se lasă apa să se scurgă de pe eșantion pe platou timp de 60 de secunde și se măsoară volumul de apă colectată. Se măsoară cantitatea de apă care mai rămâne în rezervorul pulverizatorului. Se calculează procentajul volumului de apă colectată în raport cu volumul de apă pulverizată.

                                             4.4.

                                             Se repetă de cinci ori încercarea și se calculează procentajul mediu al cantității de apă colectată. Se verifică înainte de fiecare încercare ca platoul, rezervorul pulverizatorului și vasul de măsură să fie uscate.

                                       5.   Rezultate

                                             5.1.

                                             Procentajul mediu calculat la punctul 4.4 trebuie să fie de 85 % sau mai mare.

                                             5.2.

                                             Dacă în cadrul unei serii de cinci teste procentajul cel mai mare și cel mai mic de apă colectată diferă cu mai mult de 5 % de procentajul mediu, seria de cinci teste trebuie repetată. Dacă în cadrul unei a doua serii de cinci teste, procentajul cel mai mare și cel mai mic de apă colectată diferă de procentajul mediu cu mai mult de 5 % și dacă valoarea inferioară nu corespunde cerințelor de la punctul 5.1, omologarea de tip este refuzată.

                                             5.3.

                                             Atunci când poziția verticală a dispozitivului influențează rezultatele obținute, procedura descrisă la punctele 4.1-4.4 trebuie repetată în pozițiile în care se obține cel mai mare și cel mai mic procentaj de apă colectată; cerințele de la punctul 5.2 rămân în vigoare.
                                             Cerința de la punctul 5.1 rămâne în vigoare pentru rezultatele fiecărei încercări.

                                 Apendicele 3
                                 Documentul informativ nr. … privind omologarea CE de tip a dispozitivelor antiîmproșcare (Directiva 91/226/CEE)
                                 Următoarele informații, dacă este cazul, trebuie prezentate în triplu exemplar și trebuie să includă un cuprins. Orice desen trebuie să fie suficient de detaliat și prezentat la o scară adecvată, în format A4 sau într-un dosar de format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să fie suficient de detaliate.
                                 În cazul în care sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate sunt dotate cu comenzi electronice, trebuie furnizate informații adecvate privind performanțele acestora.
                                 0.   ASPECTE GENERALE

                                             0.1.

                                             Marca (denumirea comercială a producătorului):

                                             0.2.

                                             Tipul:

                                             0.5.

                                             Denumirea și adresa producătorului:

                                             0.7.

                                             În cazul componentelor și al unităților tehnice separate, amplasarea și metoda de aplicare a mărcii de omologare CE de tip:

                                             0.8.

                                             Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare:

                                       1.   DESCRIEREA DISPOZITIVULUI

                                             1.1.

                                             O descriere tehnică a dispozitivului antiîmproșcare care să indice principiul fizic de funcționare a acestuia și încercarea la care trebuie supus:

                                             1.2.

                                             Materialele utilizate:

                                             1.3.

                                             Desen (desene) suficient de detaliat(e) și la o scară adecvată pentru a permite acestuia (acestora) să fie identificat(e). Desenul trebuie să indice spațiul pentru amplasarea mărcii de omologare CE de tip a componentei:
                                             Data:
                                             Semnătura:

                                 Apendicele 4

                                    Apendice
                                    la certificatul de omologare CE de tip nr. … privind omologarea dispozitivelor antiîmproșcare cu privire la Directiva 91/226/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2010/19/UE
                                    1.   Informații suplimentare

                                                1.1.

                                                Principiul de funcționare a dispozitivului: de tip absorbant de energie/separator aer/apă (2):

                                                1.2.

                                                Caracteristicile dispozitivelor antiîmproșcare [descriere succintă, marcă sau denumire comercială, număr (numere)]:

                                                5.

                                                Eventuale observații:

                              ”

                  4.

                  Anexa III la Directiva 91/226/CEE se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              Punctele 0.1 și 0.2 se înlocuiesc cu următoarele:
                              „DOMENIUL DE APLICARE

                                          0.1.

                                          Vehiculele din categoriile N și O, cu excepția vehiculelor de teren definite la anexa II la Directiva 2007/46/CE, trebuie să fie construite și/sau echipate cu sisteme antiîmproșcare astfel încât să fie satisfăcute cerințele menționate în prezenta anexă. Pentru vehiculele șasiu-cabină, aceste cerințe pot fi aplicate doar roților acoperite de cabină.
                                          Pentru vehiculele din categoria N1 și N2 cu masa încărcăturii maxime autorizate de 7,5 tone, la solicitarea producătorului, cerințele Directivei 78/549/CEE (3) pot fi aplicate ca alternativă la cerințele prezentei directive.

                                          0.2.

                                          Cerințele prezentei anexe în ceea ce privește dispozitivele antiîmproșcare definite la punctul 4 din anexa I nu sunt obligatorii pentru categoriile de vehicule N, O1 și O2 cu o masă a încărcăturii maxime admise de 7,5 tone, pentru vehiculele șasiu-cabină, pentru vehiculele necarosate și nici pentru vehiculele pentru care prezența dispozitivelor antiîmproșcare este incompatibilă cu utilizarea lor. Cu toate acestea, dacă aceste dispozitive sunt instalate pe acest tip de vehicule, dispozitivele trebuie să fie conforme cu cerințele prezentei directive.

                              (b)

                              Punctul 4 se înlocuiește cu următorul text:
                              „4.   Poziția apărătoarei exterioare

                              Distanța «c» între planul longitudinal tangent la flancul exterior al pneului, excluzând orice umflătură a pneului aproape de sol, și marginea internă a apărătoarei nu depășește 100 mm (figurile 1a și 1b din anexa V).”;

                              (c)

                              Punctele 4.1 și 4.2 se elimină;

                              (d)

                              Punctul 7.1.1 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „7.1.1.

                                          Aripile apărătoare de noroi trebuie să acopere zona situată imediat deasupra pneului sau pneurilor și în fața și în spatele acestora în felul următor:

                                                      (a)

                                                      în cazul unei osii unice sau a unor osii multiple, marginea anterioară (C) trebuie să se prelungească către partea din față pentru a atinge o linie O-Z în care θ (teta) este egal cu maxim 45° peste orizontală.
                                                      Marginea posterioară (figura 2 din anexa V) trebuie să se prelungească către partea de jos, astfel încât să nu se găsească la mai mult de 100 mm deasupra unei linii orizontale care trece prin centrul roții;

                                                      (b)

                                                      în cazul osiilor multiple, unghiul teta se referă doar la osia principală, iar cerința referitoare la înălțimea marginii posterioare se aplică doar osiei posterioară;

                                                      (c)

                                                      aripa apărătoare de noroi trebuie să aibă o lățime totală «q» (figura 1a din anexa V) suficientă cel puțin pentru a acoperi întreaga lățime a pneului «b» sau întreaga lățime a celor două pneuri «t» în cazul roților duble, ținând seama de extremitățile ansamblului pneu/roată specificate de producător. Dimensiunile «b» și «t» se măsoară la înălțimea butucului, cu excepția marcajului, nervurilor, benzilor de protecție etc. care se află pe părțile laterale ale pneurilor.”;

                              (e)

                              Punctul 7.1.3 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „7.1.3.

                                          Dacă aripile apărătoare de noroi sunt formate din mai multe elemente, acestea nu trebuie să prezinte, odată instalate, nicio deschidere care să permită ieșirea stropilor când vehiculul este în mișcare. Se consideră că prezenta cerință este respectată dacă, atunci când vehiculul este fie încărcat, fie descărcat, fiecare jet radial aruncat dinspre centrul roții spre exterior pe întreaga lățime a suprafeței de rulare a pneului și pe aria acoperită de aripa apărătoare de noroi atinge întotdeauna o parte a sistemului antiîmproșcare.”;

                              (f)

                              Punctele 7.2.1, 7.2.2 și 7.2.3 se înlocuiesc cu următoarele:

                                          „7.2.1.

                                          În cazul osiilor unice, marginea inferioară a apărătoarei exterioare nu trebuie să fie situată dincolo de distanțele și de razele următoare, măsurate pornind de la centrul roții, exceptând extremitățile cele mai joase, care pot fi rotunjite (figura 2 din anexa V).
                                          Suspensie pneumatică:

                                                                  (a)

                                                                  Osii echipate cu roți de direcție sau autodirectoare:

                                                                              începând de la marginea anterioară (către partea din față a vehiculului) (tip C)

                                                                              până la marginea posterioară (către partea din spate a vehiculului) (tip A)

                                                      Rv ≤ 1,5 R

                                                                  (b)

                                                                  Osii echipate cu roți nedirectoare:

                                                                              începând de la marginea anterioară (tip C)

                                                                              până la marginea posterioară (tip A)

                                                      Rv ≤ 1,25 R

                                                Suspensie mecanică

                                                      (a)

                                                      caz general } Rv ≤ 1,8 R

                                                      (b)

                                                      roți nedirectoare pentru vehicule cu o masă a încărcăturii maxime tehnic admise 7,5 t } Rv ≤ 1,5 R
                                                      unde R este raza pneului care este montat pe vehicul, iar Rv este distanța radială la care se situează marginea inferioară a apărătoarei exterioare.

                                          7.2.2.

                                          În cazul unor osii multiple, cerințele menționate la punctul 7.2.1 nu se aplică între planurile transversale verticale care trec prin centrul primei și ultimei osii, unde apărătoarea exterioară poate fi dreaptă pentru a se asigura continuitatea sistemului antiîmproșcare (figura 4 din anexa V).

                                          7.2.3.

                                          Distanța dintre punctul inferior și cel superior ale sistemului antiîmproșcare (aripă apărătoare de noroi și apărătoare exterioară) măsurată în orice secțiune pătrată perpendiculară pe aripa apărătoare de noroi (a se vedea figurile 1b și 2 din anexa V) nu trebuie să fie mai mică de 45 mm în spatele unei linii verticale care trece prin centrul roții sau prin prima roată în cazul osiilor multiple. Această dimensiune poate fi redusă progresiv în fața acestei linii.”;

                              (g)

                              Se inserează următoarele puncte 7.2.5 și 7.2.6:

                                          „7.2.5.

                                          Cerințele de la punctele 7.2.3 și 7.2.4 pot să nu fie respectate la nivel local atunci când apărătoarea exterioară este formată din diverse elemente cu mișcare relativă.

                                          7.2.6.

                                          Tractoarele pentru semiremorci cu un șasiu jos (definite la punctul 6.20 din standardul ISO 612 din 1978), în special cele care pot avea o înălțime deasupra solului a boltului de legatură egală cu sau mai mică de 1 100 mm, pot fi proiectate astfel încât să fie exceptate de la respectarea cerințelor de la punctele 7.1.1 litera (a), 7.1.3 și 7.2.4. În această privință, aripile apărătoare de noroi și apărătoarele exterioare pot să nu acopere zona imediat deasupra pneurilor osiilor posterioare, atunci când respectivele tractoare sunt cuplate la o semi-remorcă, pentru a se evita distrugerea sistemului antiîmproșcare. Cu toate acestea, aripile apărătoare de noroi și apărătoarele exterioare ale acestor vehicule trebuie să fie conforme cu cerințele din punctele menționate mai sus, în sectoare unde peste 60° din linia verticală trece prin centrul roții, în fața și în spatele acestor pneuri.
                                          Prin urmare, aceste vehicule trebuie proiectate astfel încât să îndeplinească cerințele menționate în primul alineat, atunci când funcționează fără semiremorcă.
                                          Pentru a putea îndeplini aceste condiții, aripile apărătoare de noroi și apărătoarele exterioare, de exemplu, au o parte detașabilă.”;

                              (h)

                              Punctul 7.3.1 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „7.3.1.

                                          Lățimea apărătoarei de noroi trebuie să îndeplinească condiția stabilită pentru «q» la punctul 7.1.1 litera (c), cu excepția cazului în care apărătoarea de noroi este situată în aripa apărătoare de noroi, caz în care aceasta trebuie să fie cel puțin egală cu lățimea benzii de contact a pneului.
                                          Lățimea porțiunii din apărătoarele de noroi situate sub aripa apărătoare de noroi trebuie să îndeplinească condiția prevăzută la prezentul alineat, cu o toleranță de 10 mm la fiecare capăt.”;

                              (i)

                              Punctul 7.3.3. se înlocuiește cu următorul text:

                                          „7.3.3.

                                          Înălțimea maximă a marginii inferioare nu trebuie să depășească 200 mm (figura 3 din anexa V).
                                          Această distanță este mărită la 300 mm pentru osia aflată cel mai în spate atunci când distanța radială a marginii inferioare a apărătoarei exterioare, Rv, nu depășește dimensiunile razei pneurilor montate pe roțile acestei osii.
                                          Înălțimea maximă de la sol a marginii inferioare a apărătoarei de noroi este mărită la 300 mm dacă producătorul consideră potrivit din punct de vedere tehnic în ceea ce privește caracteristicile de suspensie.”;

                              (j)

                              La punctul 7.3.5, trimiterea la „figura 4b” se înlocuiește cu o trimitere la „figura 4 din anexa V”;

                              (k)

                              Punctul 9.3.2.1 se înlocuiește cu următorul text:

                                          „9.3.2.1.

                                          Marginea inferioară a dispozitivului antiîmproșcare trebuie să se situeze la o înălțime care să nu depășească 200 mm de la sol.
                                          Înălțimea maximă de la sol a marginii inferioare a apărătoarei de noroi este mărită la 300 mm dacă producătorul consideră potrivit din punct de vedere tehnic în ceea ce privește caracteristicile de suspensie.”;

                              (l)

                              Se adaugă următorul punct 10:

                                          „10.

                                          În cazul osiilor multiple, sistemul antiîmproșcare al unei osii, care nu este osia aflată cel mai în spate, nu trebuie să acopere întreaga lățime a benzii de contact a pneului atunci când există, la nivel local, posibilitatea suprapunerii sistemului antiîmproșcare cu structura osiilor sau sistemul de suspensie sau șasiul.”;

                              (m)

                              Apendicele se elimină;

                              (n)

                              Se adaugă următoarele apendice 1 și 2:„
                                 Apendicele 1
                                 DOCUMENT INFORMATIV NR. … PRIVIND OMOLOGAREA CE DE TIP A UNUI VEHICUL ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA SISTEMELOR ANTIÎMPROȘCARE (DIRECTIVA 91/226/CEE, ASTFEL CUM A FOST MODIFICATĂ ULTIMA DATĂ PRIN DIRECTIVA 2010/19/UE) (4)

                                    (pentru notele explicative, consultați anexa I la Directiva 2007/46/CE)

                                 Următoarele informații, dacă este cazul, trebuie prezentate în triplu exemplar și trebuie să includă un cuprins. Orice desen trebuie să fie suficient de detaliat și prezentat la o scară adecvată, în format A4 sau într-un dosar de format A4. Fotografiile, dacă există, trebuie să fie suficient de detaliate.
                                 În cazul în care sistemele, componentele sau unitățile tehnice separate sunt dotate cu comenzi electronice, trebuie furnizate informații adecvate privind performanțele acestora.
                                 0.   ASPECTE GENERALE
                                 0.1.   Marca (denumirea comercială a producătorului):
                                 0.2.   Tipul:

                                             0.2.1.

                                             Denumirea (denumirile) comercială (comerciale) (dacă există):

                                       0.3.   Mijloace de identificare a tipului, dacă este marcat pe vehicul (b)

                                             0.3.1.

                                             Amplasarea marcajului:

                                       0.4.   Categoria vehiculului (c):
                                 0.5.   Denumirea și adresa producătorului:
                                 0.8.   Adresa (adresele) fabricii (fabricilor) de asamblare:
                                 1.   CARACTERISTICI GENERALE DE CONSTRUCȚIE ALE VEHICULULUI
                                 1.1.   Fotografii și/sau desene ale unui vehicul reprezentativ:
                                 1.3.   Numărul de osii și roți:

                                             1.3.1.

                                             Numărul și poziția osiilor cu roți duble:

                                             1.3.2.

                                             Numărul și poziția osiilor directoare

                                       2.   MASE ȘI DIMENSIUNI (f) (g)
                                 (în kg și mm) (a se vedea desenul, dacă este cazul)
                                 2.1.   Ampatament(e) (încărcate complet) (g) (l):
                                 2.6.   Masa în stare de funcționare (maximă și minimă pentru fiecare variantă).
                                 Masa vehiculului carosat și, în cazul unui vehicul tractor din altă categorie în afară de M1, cu dispozitiv de remorcare, dacă este montat de către producător, sau masa șasiului sau a șasiului cu cabină, fără caroserie și/sau dispozitivul de remorcare, dacă producătorul nu montează caroseria și/sau dispozitivul de remorcare (inclusiv lichide, scule, roată de rezervă, dacă este cazul, conducătorul auto, iar pentru autobuze și autocare, însoțitorul, dacă vehiculul este prevăzut cu un scaun pentru acesta) (h) (maximă și minimă pentru fiecare variantă):

                                             2.6.1.

                                             Distribuția acestei mase pe osii și, în cazul unei semiremorci sau a unei remorci cu osie centrală, sarcina aplicată pe punctul de remorcare (maximă și minimă pentru fiecare variantă):

                                       2.8.   Masa încărcăturii maxime tehnic autorizate declarată de producător (i) (3):
                                 9.   CAROSERIA
                                 9.20.   Sistem antiîmproșcare

                                             9.20.0.

                                             Prezență: da/nu/incomplet (1)

                                             9.20.1.

                                             Descriere succintă a vehiculului din punctul de vedere al sistemului antiîmproșcare și al componentelor acestuia:

                                             9.20.2.

                                             Desene detaliate ale sistemului antiîmproșcare care cuprind poziția acestuia în vehicul, în care se indică dimensiunile specificate în figurile din anexa V la Directiva 91/226/CEE, luând în considerare combinațiile anvelope/roți extreme:

                                             9.20.3.

                                             Numărul (numerele) de omologare al(e) dispozitivului (dispozitivelor) antiîmproșcare, dacă sunt disponibile:

                                       Data, dosar

                                 Apendicele 2

                                    Completare
                                    LA FIȘA DE OMOLOGARE CE DE TIP NR. PRIVIND OMOLOGAREA CE DE TIP A UNUI VEHICUL CU PRIVIRE LA DIRECTIVA 91/226/CEE MODIFICATĂ ULTIMA DATĂ PRIN DIRECTIVA 2010/19/UE
                                    1.   Informații suplimentare

                                                1.1.

                                                Caracteristicile dispozitivelor antiîmproșcare [descriere succintă, marcă sau denumire comercială, număr (numere)]:

                                          5.   Observații (dacă este cazul)

                              ”.

         (1)  JO L 263, 9.10.2007, p. 1.”;

         (2)  A se șterge unde nu se aplică.

         (3)  JO L 168, 26.6.1978, p. 45.”;

         (4)  Pentru vehiculele din categoria N1, precum și cele din categoria N2 cu o masă a încărcăturii maxime tehnic autorizate de maxim 7,5 tone, care utilizează derogarea de la punctul 0.1 din anexa III la prezenta directivă, poate fi utilizat documentul informativ prevăzut în anexa II la Directiva 78/549/CEE.

      ANEXA II

            „ANEXA V

               FIGURI

               Figura 1a

               Lățimea (q) a aripii apărătoare de noroi (a) și poziția aripii exterioare (j)

               Figura 1b

               Exemplu de măsurare a înălțimii apărătoarei exterioare

               Figura 2

               Dimensiunea aripii apărătoare de noroi și a apărătoarei exterioare

               Figura 3

               Poziția aripii apărătoare de noroi și a apărătoarei de noroi

               Figura 4

               Diagramă care arată ansamblul unui sistem antiîmproșcare (aripă apărătoare de noroi, apărătoare de noroi, apărătoare exterioară) care include dispozitive antiîmproșcare (de tip absorbant de energie) pentru osii multiple

               Figura 5

               Diagramă care arată ansamblul unui sistem antiîmproșcare care include dispozitive antiîmproșcare (de tip absorbant de energie) pentru osii echipate cu roți de direcție sau autodirectoare

               (anexa III – punctele 6.2 și 8)

               Figura 6

               Diagramă care arată ansamblul unui sistem antiîmproșcare care include dispozitive antiîmproșcare echipate cu separatoare aer/apă pentru osii echipate cu roți de direcție, autodirectoare sau roți nedirectoare

               Figura 7

               Diagramă care arată ansamblul unui sistem antiîmproșcare care include dispozitive antiîmproșcare (aripă apărătoare de noroi, apărătoare de noroi, apărătoare exterioară) pentru osiile multiple atunci când distanța dintre pneuri nu depășește 300 mm

               Figura 8

               Aparat de încercare pentru dispozitivele antiîmproșcare de tip absorbant de energie

               (anexa II, apendicele 1)

               Figura 9

               Aparat de încercare pentru dispozitivele antiîmproșcare de tip separator aer/apă

               (anexa II, apendicele 2)

            ”


title: Directiva 2006/70/CE a Comisiei din 1 august 2006 de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește definiția „persoanelor expuse politic” și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor simplificate de precauție privind clientela, precum și de exonerare pe motivul unei activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitată

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0070

Jurnalul Oficial L 214 , 04/08/2006 p. 0029 - 0034

		20060801Directiva 2006/70/CE a Comisieidin 1 august 2006de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește definiția "persoanelor expuse politic" și criteriile tehnice de aplicare a procedurilor simplificate de precauție privind clientela, precum și de exonerare pe motivul unei activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitatăCOMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 2005/60/CEE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului [1], în special articolul 40 alineatul (1) literele (a), (b) și (d),întrucât:(1) Directiva 2005/60/CE impune instituțiilor și persoanelor reglementate de aceasta să aplice, pe baza unei evaluări a riscului, măsuri sporite de precauție privind clientela, în legătură cu tranzacțiile sau relațiile de afaceri cu persoane expuse politic care sunt rezidente într-un alt stat membru sau într-o țară terță. În cadrul acestei evaluări a riscului, este adecvat ca resursele instituțiilor și persoanelor reglementate de respectiva directivă să se concentreze în special pe produsele și tranzacțiile care se caracterizează printr-un risc crescut de spălare a banilor. Prin persoane expuse politic se înțeleg persoanele cărora li se încredințează funcții publice importante, precum și membrii direcți ai familiilor lor sau persoanele cunoscute ca fiind asociați apropiați ai acestor persoane. În scopul asigurării unei aplicări coerente a conceptului de persoană expusă politic, este esențial ca, la determinarea grupului de persoane reglementate, să se ia în considerare diferențele sociale, politice și economice care există între țările în cauză.(2) Instituțiile și persoanele reglementate de Directiva 2005/60/CE ar putea, în ciuda adoptării de măsuri rezonabile și adecvate în această privință, să nu identifice un client ca făcând parte din una dintre categoriile de persoane expuse politic. În asemenea cazuri, statele membre, în exercitarea competențelor lor cu privire la aplicarea respectivei directive, ar trebui să ia în considerare în mod corespunzător necesitatea de a se asigura că respectivele persoane nu devin în mod automat responsabile pentru lipsa identificării. Statele membre ar trebui să ia în considerare, de asemenea, facilitarea respectării directivei menționate anterior prin oferirea orientărilor necesare în această privință instituțiilor și persoanelor implicate.(3) Funcțiile publice exercitate la niveluri inferioare nivelului național nu ar trebui considerate, în mod normal, importante. Cu toate acestea, când gradul lor de expunere politică este comparabil cu cel al pozițiilor similare de la nivel național, instituțiile și persoanele reglementate de prezenta directivă trebuie să aprecieze, pe baza unei evaluări a riscului, dacă persoanele care exercită respectivele funcții publice ar trebui considerate persoane expuse politic.(4) Atunci când Directiva 2005/60/CE impune ca instituțiile și persoanele reglementate să identifice asociații apropiați ai persoanelor fizice care ocupă funcții publice importante, această cerință se aplică în măsura în care relația cu asociatul este cunoscută în mod public sau în măsura în care instituția sau persoana reglementată de respectiva directivă are motive să considere că o astfel de relație există. Astfel, acest fapt nu implică o cercetare activă din partea instituțiilor și persoanelor reglementate de respectiva directivă.(5) Persoanele care intră sub incidența conceptului de persoane expuse politic nu ar trebui să mai fie considerate ca atare după încetarea exercitării unei funcții publice importante, sub rezerva unei perioade minime.(6) Dat fiind faptul că adaptarea, pe baza unei evaluări a riscului, a procedurilor generale de precauție privind clientela la situațiile cu risc scăzut constituie instrumentul obișnuit în temeiul Directivei 2005/60/CE și că procedurile simplificate de precauție privind clientela necesită controale adecvate în alte puncte ale sistemului în scopul prevenirii spălării banilor și finanțării terorismului, aplicarea procedurilor simplificate de precauție privind clientela ar trebui restrânsă la un număr limitat de cazuri. În aceste cazuri, cerințele pentru instituțiile și persoanele reglementate de respectiva directivă rămân obligatorii și acestea trebuie să efectueze, inter alia, o monitorizare continuă a relațiilor de afaceri, pentru a fi în măsură să detecteze tranzacțiile complexe sau cu sume neobișnuit de mari care nu au un scop economic aparent sau un obiect legal vizibil.(7) Autoritățile publice naționale sunt considerate, în general, clienți cu risc scăzut în propriile state membre și, în conformitate cu Directiva 2005/60/CE, pot să facă obiectul procedurilor simplificate de precauție privind clientela. Cu toate acestea, instituțiile, organismele, oficiile sau agențiile comunitare, inclusiv Banca Centrală Europeană (BCE), nu pot beneficia în mod direct, în temeiul acestei directive, de procedurile simplificate de precauție privind clientela nici în cadrul categoriei "autorităților publice naționale", nici, în cazul BCE, în cadrul categoriei "instituțiilor de credit și financiare". Cu toate acestea, având în vedere că aceste entități nu par să prezinte un risc ridicat de spălare de bani sau de finanțare a terorismului, acestea ar putea fi considerate clienți cu risc scăzut și să beneficieze de proceduri simplificate de precauție privind clientela, cu condiția îndeplinirii anumitor criterii.(8) În afară de aceasta, ar trebui ca procedurile simplificate de precauție privind clientela să se poată aplica în cazul entităților juridice care desfășoară activități financiare și care nu intră sub incidența definiției instituției financiare în temeiul Directivei 2005/60/CEE, dar care fac obiectul legislației naționale de transpunere a respectivei directive și respectă cerințele cu privire la transparența suficientă a identității lor și la mecanismele de control adecvate, în special o supraveghere sporită. Acesta ar putea fi cazul întreprinderilor care furnizează servicii generale de asigurări.(9) Ar trebui să existe posibilitatea ca procedurile simplificate de precauție privind clientela să se poată aplica pentru produsele și tranzacțiile conexe în cazuri bine determinate, de exemplu când câștigurile produsului financiar în cauză nu pot fi realizate în mod general în beneficiul unor terți și pot fi realizate doar pe termen lung, cum este cazul anumitor polițe de asigurare a investițiilor sau a anumitor produse de economisire sau când produsul financiar în cauză este destinat finanțării unor active fizice sub forma unui contract de leasing în baza căruia societatea de leasing păstrează proprietatea juridică și efectivă a activului subiacent sau sub forma unui credit de consum cu valoare mică, cu condiția ca tranzacțiile să fie efectuate printr-un cont bancar și să aibă o valoare mai mică decât un anumit prag. Produsele controlate de stat care sunt destinate în general unor categorii specifice de clienți, cum sunt produsele de economisire pentru copii, ar trebui să beneficieze de proceduri simplificate de precauție privind clientela, chiar și atunci când nu sunt îndeplinite toate criteriile. Controlul statului ar trebui înțeles ca fiind o activitate ce depășește supravegherea normală a piețelor financiare și nu poate fi interpretat ca având drept obiect produsele, cum sunt titlurile de creanță, emise direct de stat.(10) Înainte de a permite utilizarea procedurilor simplificate de precauție privind clientela, statele membre ar trebui să evalueze dacă clienții sau produsele și tranzacțiile aferente prezintă un risc scăzut de spălare de bani sau de finanțare a terorismului, în special prin acordarea unei atenții deosebite oricărei activități a respectivilor clienți sau oricărui tip de produs sau de tranzacție care poate fi considerat(ă) deosebit de susceptibil(ă), datorită naturii sale, de a fi utilizat(ă) sau deturnat(ă) în scopul spălării banilor sau al finanțării terorismului. În special, orice tentativă a unui client de a acționa anonim sau de a-și ascunde identitatea în privința unui produs cu risc scăzut ar trebui considerată ca un factor de risc și ca o atitudine potențial suspectă.(11) În anumite circumstanțe, persoanele fizice sau juridice pot desfășura activități financiare în mod ocazional sau la scară foarte limitată, ca o completare a altor activități nefinanciare, cum ar fi hotelurile care oferă servicii de schimb valutar clienților lor. Directiva 2005/60/CE permite statelor membre să decidă că astfel de activități financiare nu intră sub incidența domeniului său de aplicare. Caracterul ocazional sau foarte limitat al unei activități ar trebui evaluat în comparație cu pragurile cantitative bazate pe tranzacțiile și pe cifra de afaceri ale întreprinderii în cauză. Aceste praguri ar trebui stabilite la nivel național, în funcție de tipul de activitate financiară, pentru a se lua în considerare diferențele care există între țări.(12) În afară de aceasta, o persoană care desfășoară o activitate financiară în mod ocazional sau la scară foarte limitată nu ar trebui să furnizeze publicului o gamă completă de servicii financiare, ci doar acele servicii care sunt necesare pentru îmbunătățirea exercitării activității sale principale. Atunci când activitatea principală a persoanei este legată de o activitate reglementată de Directiva 2005/60/CE, derogarea pentru activități financiare desfășurate în mod ocazional sau la scară foarte limitată nu ar trebui acordată, cu excepția comercianților de bunuri.(13) Anumite activități financiare, cum ar fi serviciile de transfer sau remitere de bani, prezintă un risc mai ridicat de a fi deturnate în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului. Prin urmare, este necesar să se asigure că aceste activități financiare sau orice alte activități similare nu se sustrag sferei de aplicare a Directivei 2005/60/CE.(14) Ar trebui să se prevadă ca, în cazul în care este necesar, deciziile adoptate în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE să fie retrase cât mai rapid posibil.(15) Statele membre trebuie să se asigure că deciziile de exonerare nu sunt deturnate în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului. Acestea ar trebui să evite mai ales adoptarea unor decizii în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE în cazurile în care activitățile de monitorizare sau de aplicare desfășurate de autoritățile naționale prezintă dificultăți speciale ca urmare a suprapunerii competențelor între mai multe state membre, cum este cazul serviciilor financiare furnizate la bordul navelor care oferă servicii de transport între porturi situate în diferite state membre.(16) Aplicarea prezentei directive se realizează fără a aduce atingere aplicării Regulamentului (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului [2] și a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan [3].(17) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1ObiectPrezenta directivă stabilește măsuri de punere în aplicare a Directivei 2005/60/CE cu privire la următoarele elemente:(1) aspectele tehnice ale definiției persoanelor expuse politic enunțate la articolul 3 alineatul (8) din directiva menționată anterior;(2) criteriile tehnice pe baza cărora se evaluează dacă o situație prezintă sau nu un risc scăzut cu privire la spălarea banilor sau finanțarea terorismului în sensul articolului 11 alineatele (2) și (5) din directiva menționată anterior;(3) criteriile tehnice pe baza cărora se evaluează dacă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE, este justificat ca această directivă să nu se aplice la anumite persoane juridice sau fizice care desfășoară o activitate financiară în mod ocazional sau la scară foarte limitată.Articolul 2Persoane expuse politic(1) În sensul articolului 3 alineatul (8) din Directiva 2005/60/CE, "persoanele fizice cărora li se încredințează sau li s-au încredințat funcții publice importante" cuprind:(a) șefi de stat, șefi de guvern, miniștri, miniștri delegați și secretari de stat;(b) membri ai parlamentului;(c) membri ai curților supreme, ai curților constituționale sau ai altor înalte instanțe judecătorești ale căror hotărâri nu sunt supuse vreunei căi de atac decât în circumstanțe excepționale;(d) membri ai curților de conturi sau ai consiliilor băncilor centrale;(e) ambasadori, însărcinați cu afaceri și ofițeri superiori din forțele armate;(f) membri ai organismelor administrative, de conducere sau de supraveghere ale întreprinderilor publice.Nici una dintre categoriile menționate la alineatul (1) literele (a)-(f) nu includ persoane care ocupă funcții intermediare sau inferioare.Categoriile menționate la alineatul (1) literele (a)-(e) cuprind, după caz, funcțiile exercitate la nivel comunitar sau internațional.(2) În sensul articolului 3 alineatul (8) din Directiva 2005/60/CE, "membrii direcți ai familiilor" cuprind:(a) soțul/soția;(b) orice partener considerat, pe baza legislației naționale, ca fiind echivalent al soțului/soției;(c) copiii și soții/soțiile sau partenerii acestora;(d) părinții.(3) În sensul articolului 3 alineatul (8) din Directiva 2005/60/CE, "persoanele cunoscute ca asociați apropiați" cuprind:(a) orice persoană fizică cunoscută ca fiind beneficiarul efectiv al unei persoane juridice sau al unei entități juridice împreună cu o persoană menționată la alineatul (1) sau având orice altă relație de afaceri strânsă cu o astfel de persoană;(b) orice persoană fizică ce este singurul beneficiar efectiv al unei persoane juridice sau al unei entități juridice cunoscute ca fiind înființate în beneficiul de facto al persoanei menționate la alineatul (1).(4) Fără a aduce atingere aplicării, pe baza unei evaluări a riscului, a măsurilor sporite de precauție privind clientela, în cazul în care o persoană a încetat să mai ocupe o funcție publică importantă în sensul alineatului (1) din prezentul articol pentru o perioadă de cel puțin un an, instituțiile și persoanele menționate la articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2005/60/CE nu sunt obligate să considere persoana respectivă ca fiind expusă politic.Articolul 3Precauția simplificată privind clientela(1) În sensul articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE, statele membre pot, sub rezerva alineatului (4) din prezentul articol, să considere clienții care sunt autorități sau organisme publice și care îndeplinesc toate criteriile următoare ca fiind clienți ce prezintă un risc scăzut în privința spălării banilor și a finanțării terorismului:(a) clientului i s-a încredințat o funcție publică în temeiul Tratatului privind Uniunea Europeană, al tratatelor de instituire a Comunităților sau al legislației comunitare secundare;(b) identitatea clientului este accesibilă publicului, transparentă și certă;(c) activitățile clientului, precum și practicile sale contabile, sunt transparente;(d) fie clientul răspunde în fața unei instituții comunitare sau în fața autorităților unui stat membru, fie există proceduri adecvate care asigură controlul activității clientului.(2) În sensul articolului 11 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE, statele membre pot, sub rezerva alineatului (4) din prezentul articol, să considere clienții care sunt persoane juridice și care nu au statutul de autorități sau organisme publice, dar care îndeplinesc toate criteriile următoare ca fiind clienți ce prezintă un risc scăzut în privința spălării banilor și a finanțării terorismului:(a) clientul este o entitate care desfășoară activități financiare în afara sferei de aplicare a articolului 2 din Directiva 2005/60/CE, dar căreia legislația națională i-a extins obligațiile aferente directivei în cauză în conformitate cu articolul 4 din directiva menționată anterior;(b) identitatea clientului este accesibilă publicului, transparentă și certă;(c) clientului îi revine, prin legislația națională, obligația de a obține o autorizație pentru a putea desfășura activități financiare și această autorizație poate fi refuzată în cazul în care autoritățile competente nu sunt convinse de aptitudinea și onorabilitatea persoanelor care conduc sau vor conduce în mod efectiv activitățile acestei entități sau cele ale beneficiarului efectiv;(d) clientul face obiectul, în sensul articolului 37 alineatul (3) din Directiva 2005/60/CE, supravegherii de către autoritățile competente în ceea ce privește respectarea legislației naționale de transpunere a directivei și, după caz, a altor obligații prevăzute de legislația națională;(e) nerespectarea de către client a obligațiilor menționate la litera (a) are ca rezultat aplicarea unor sancțiuni efective, proporționale și disuasive, inclusiv măsuri administrative adecvate sau impunerea unor sancțiuni administrative.Entitatea menționată la primul paragraf litera (a) include filialele numai în măsura în care obligațiile prevăzute de Directiva 3005/60/CE au fost extinse și asupra filialelor pe cont propriu.În sensul primului paragraf litera (c), activitatea desfășurată de client este supravegheată de autoritățile competente. În acest context, supravegherea trebuie înțeleasă ca fiind activitatea de supraveghere care implică cele mai largi atribuții,care include posibilitatea efectuării unor inspecții la fața locului. Aceste inspecții cuprind examinarea politicilor, procedurilor, registrelor și înregistrărilor, precum și controlul prin sondaj.(3) În sensul articolului 11 alineatul (5) din Directiva 2005/60/CE, statele membre, sub rezerva alineatului (4) al prezentului articol, pot să permită instituțiilor și persoanelor reglementate de directiva menționată anterior să considere produsele care îndeplinesc toate criteriile următoare sau tranzacțiile legate de aceste produse ca prezentând un risc scăzut în privința spălării banilor sau a finanțării terorismului:(a) produsul are o bază contractuală scrisă;(b) tranzacțiile aferente sunt efectuate prin intermediul unui cont deținut de client la o instituție de credit reglementată de Directiva 2005/60/CE sau la o instituție de credit situată într-o țară terță care impune cerințe echivalente cu cele prevăzute de directiva menționată anterior;(c) produsul sau tranzacțiile aferente acestuia nu sunt anonime și natura acestora permite aplicarea în timp util a articolului 7 litera (c) din Directiva 2005/60/CE;(d) produsul este supus unui prag maxim prestabilit;(e) câștigurile realizate în urma produsului sau a tranzacțiilor aferente acestuia nu pot fi realizate în beneficiul terților, cu excepția cazurilor de deces, incapacitate, supraviețuire la o vârstă înaintată prestabilită sau a altor evenimente similare;(f) în cazul produselor sau tranzacțiilor aferente acestora care permit investirea de fonduri în active financiare sau creanțe, inclusiv asigurări sau orice alt tip de creanțe contingente:(i) câștigurile realizate în urma produsului sau a tranzacțiilor aferente acestuia nu pot fi realizate decât pe termen lung;(ii) produsul sau tranzacțiile aferente acestuia nu pot fi utilizate drept garanții;(iii) în cursul relației contractuale, nu se efectuează nici o plată anticipată, nu se utilizează nici o clauză de răscumpărare și nu intervine nici o reziliere anticipată a contractului.În sensul primului paragraf litera (d), pragurile stabilite la articolul 11 alineatul (5) litera (a) din Directiva 2005/60/CE se aplică în cazul polițelor de asigurare sau al produselor de economisire similare. Fără a aduce atingere celui de-al treilea paragraf, în celelalte cazuri pragul maxim aplicabil este de 15000 EUR. Statele membre pot deroga de la acest prag în cazul produselor legate de finanțarea activelor fizice și în cazul în care proprietatea juridică și efectivă a acestor active nu este transferată clientului decât la încetarea relației contractuale, cu condiția ca pragul stabilit de statul membru pentru tranzacțiile legate de acest tip de produs să nu depășească 15000 EUR pe an, indiferent dacă tranzacția este efectuată într-o singură operațiune sau în mai multe operațiuni care par a fi conexe.Statele membre pot deroga de la criteriile enunțate la primul paragraf literele (e) și (f) în cazul produselor ale căror caracteristici sunt definite de către autoritățile publice naționale competente în scopul interesului general, care beneficiază de avantaje specifice din partea statului sub forma unor subvenții directe sau reduceri de impozit și a căror utilizare se supune controlului respectivelor autorități, cu condiția ca beneficiile realizate în urma acestor produse să poată fi realizate numai pe termen lung și ca pragul stabilit în sensul primului paragraf litera (d) să fie suficient de scăzut. După caz, acest prag poate fi stabilit ca o valoare maximă anuală.(4) Atunci când se evaluează dacă clienții sau produsele menționate la alineatele (1), (2) și (3) prezintă un risc scăzut în privința spălării banilor și a finanțării terorismului, statele membre acordă o atenție specială oricărei activități a acestor clienți sau oricărui tip de produs sau tranzacție care poate fi considerat(ă) deosebit de susceptibil(ă), prin natura sa, de a fi utilizat(ă) sau deturnat(ă) în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului.Statele membre nu consideră un client, un produs sau o tranzacție menționată la alineatele (1), (2) și (3) ca prezentând un risc scăzut în privința spălării banilor și a finanțării terorismului în cazul în care există informații care indică faptul că acest risc nu este scăzut.Articolul 4Activitatea financiară desfășurată în mod ocazional sau la scară foarte limitată(1) În sensul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE, statele membre, sub rezerva prezentului articol alineatul (2), pot să considere persoanele fizice sau juridice care desfășoară o activitate financiară ce îndeplinește toate criteriile următoare ca fiind în afara sferei de aplicare a articolului 3 alineatele (1) sau (2) din directiva menționată anterior:(a) activitatea financiară este limitată în termeni absoluți;(b) activitatea financiară este limitată în ceea ce privește tranzacțiile;(c) activitatea financiară nu este activitatea principală;(d) activitatea financiară este auxiliară și direct legată de activitatea principală;(e) cu excepția activității menționate la articolul 2 alineatul (1) punctul 3 litera (e) din Directiva 2005/60/CE, activitatea principală nu este o activitate menționată la articolul 2 alineatul (1) din directiva menționată anterior;(f) activitatea financiară este desfășurată numai pentru clienții activității principale și nu este oferită publicului în general.În sensul primului paragraf litera (a), cifra de afaceri totală a activității financiare nu poate depăși un anumit prag care trebuie să fie suficient de scăzut. Acest prag este stabilit la nivel național, în funcție de tipul de activitate financiară.În sensul primului paragraf litera (b), statele membre aplică un prag maxim pe client și pe tranzacție, indiferent dacă tranzacția este efectuată într-o singură operațiune sau în mai multe operațiuni care par a fi conexe. Pragul se stabilește la nivel național, în funcție de tipul de activitate financiară. Acesta este suficient de scăzut pentru a se asigura că tipurile de tranzacții în cauză constituie o metodă dificil de aplicat și ineficientă de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului și nu depășește 1000 EUR.În sensul primului paragraf litera (c), statele membre impun ca cifra de afaceri a activității financiare să nu depășească 5 % din cifra de afaceri totală a persoanei fizice sau juridice în cauză.(2) Atunci când evaluează riscul în privința spălării banilor și a finanțării terorismului în sensul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE, statele membre acordă o atenție specială oricărei activități financiare considerate deosebit de susceptibilă, prin natura sa, de a fi utilizată sau deturnată în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului.Statele membre nu consideră că activitățile financiare menționate la alineatul (1) prezintă un risc scăzut în privința spălării banilor și a finanțării terorismului când există informații care indică faptul că acest risc nu este scăzut.(3) Orice decizie adoptată în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE este motivată. Statele membre prevăd posibilitatea retragerii unei astfel de decizii în cazul în care circumstanțele se schimbă.(4) Statele membre stabilesc activități de supraveghere în funcție de riscuri sau adoptă orice alte măsuri adecvate pentru a se asigura că o derogare acordată prin deciziile adoptate în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Directiva 2005/60/CE nu este deturnată în scopul unei eventuale spălări de bani sau finanțări a terorismului.Articolul 5Transpunere(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 15 decembrie 2007. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între respectivele dispoziții și prezenta directivă.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 6Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 7Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 1 august 2006.Pentru ComisieCharlie McCreevyMembru al Comisiei[1] JO L 309, 25.11.2005, p. 15.[2] JO L 344, 28.12.2001, p. 70. Regulament astfel cum a fost modificat ultima oară prin Decizia 2006/379/CE (JO L 144, 31.5.2006, p. 21).[3] JO L 139, 29.5.2002, p. 9. Regulament astfel cum a fost modificat ultima oară prin Regulamentul (CE) nr. 674/2006 al Comisiei (JO L 116, 29.4.2006, p. 58).--------------------------------------------------