title: Directiva 98/86/CE a Comisiei din 11 noiembrie 1998 de modificare a Directivei 96/77/CE a Comisiei de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitoriiText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

31998L0086

Official Journal L 334 , 09/12/1998 P. 0001 - 0063 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 21 P. 356  - 418

		19981111Directiva 98/86/CE a Comisieidin 11 noiembrie 1998de modificare a Directivei 96/77/CE a Comisiei de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 89/107/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman [1], astfel cum a fost modificată prin Directiva 94/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului [2], în special articolul 3 alineatul (3) litera (a),după consultarea Comitetului științific pentru alimentație umană,întrucât este necesară stabilirea unor criterii de puritate pentru toți aditivii, cu excepția coloranților și îndulcitorilor menționați de Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 1995 privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii [3], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/72/CE [4];întrucât este necesară înlocuirea criteriilor de puritate stabilite de Directiva 78/663/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 de stabilire a criteriilor specifice de puritate pentru emulsificatori, stabilizatori, agenți de îngroșare și agenți de coagulare pentru utilizarea în produse alimentare destinate consumului uman [5], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/4/CEE a Comisiei [6];întrucât Directiva 96/77/CE a Comisiei din 2 decembrie 1996 de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii [7] a stabilit o primă listă de criterii de puritate pentru un număr de aditivi alimentari; întrucât lista respectivă trebuie să fie completată acum cu criteriile de puritate nou stabilite pentru alți aditivi;întrucât este necesar să se țină seama de specificațiile și metodele de analiză pentru aditivi stabilite în Codex Alimentarius, elaborat de Comitetul mixt de experți pentru aditivii alimentari al FAO/OMS (CMEAA);întrucât aditivilor alimentari care se obțin prin metode de producție sau din materii prime ce prezintă diferențe semnificative față de cele incluse în evaluarea Comitetului științific pentru alimentație umană sau aditivii alimentari care sunt diferiți de cei menționați de prezenta directivă trebuie să fie supuși unei evaluări complete de către comitetul menționat, acordându-se o atenție sporită criteriilor de puritate;întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produse alimentare,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directive 96/77/CE se modifică după cum urmează:1. Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 2Criteriile de puritate menționate la articolul 1 se înlocuiesc cu criteriile de puritate stabilite de Directivele 65/66/CEE, 78/663/CEE și 78/664/CEE."2. În anexă, se adaugă textul anexei la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1999. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Produsele introduse pe piață sau etichetate înainte de 1 iulie 1999 care nu sunt conforme cu prezenta directivă pot fi comercializate până la epuizarea stocurilor.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 11 noiembrie 1998.Pentru ComisieMartin BangemannMembru al Comisiei[1] JO L 40, 11.2.1989, p. 27.[2] JO L 237, 10.9.1994, p. 1.[3] JO L 61, 18.3.1995, p. 1.[4] JO L 295, 4.11.1998, p. 18.[5] JO L 223, 14.8.1978, p. 7.[6] JO L 55, 29.2.1992, p. 96.[7] JO L 339, 30.12.1996, p. 1.--------------------------------------------------19981111ANEXĂ"Oxidul de etilenă nu se poate utiliza la sterilizarea aditivilor alimentariE 400 ACID ALGINICDefiniție | Glicuronoglican linear constituit în principal din unități de acid D-manuronic legat în β-(1-4) și de acid L-guluronic legat în α-(1-4) sub formă de inel piranozic. Hidrat de carbon coloidal hidrofil extras cu ajutorul alcalului diluat provenind din varietățile naturale ale diverselor specii de alge marine brune (Phaeophyceae). |IESCE | 232-680-1 |Formula chimică | (C6H8O6)n |Masă moleculară | 10000-600000 (medie tipică) |Compoziție | Acidul alginic degajă, raportat la substanța anhidră, cel puțin 20 % și cel mult 23 % bioxid de carbon (CO2), echivalentul a cel puțin 91 % și cel mult 104,5 % acid alginic (C6H8O6)n (calculat pe baza greutății echivalente de 200). |Descriere | Acidul alginic se prezintă sub formă filamentoasă, granulară sau de praf. Este de culoare albă spre brun-gălbui și aproape inodor. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă și solvenți organici, greu solubil în soluții de carbonat de sodiu, hidroxid de sodiu și fosfat trisodic. |B. Testul de precipitare cu clorură de calciu | La un amestec de soluție 0,5 % probă și o soluție de hidroxid de sodiu 1 M, se adaugă o cincime din volumul acesteia dintr-o soluție 2,5 % de clorură de calciu. Se formează un precipitat gelatinos voluminos. Acest test permite distingerea acidului alginic de guma acacia, carboximetilceluloză de sodiu, carboximetilamidon, caragenan, gelatină, gumă ghatti, gumă karaya, gumă de carruba, metilceluloză și guma adragante. |C. Testul de precipitare cu sulfat de amoniu | La un amestec de soluție de 0,5 % probă și soluție de hidroxid de sodiu 1 M, se adaugă o jumătate din volumul acesteia dintr-o soluție saturată de sulfat de amoniu. Nu se formează precipitat. Această probă permite distingerea acidului alginic de agar-agar, carboximetilceluloză de sodiu caragenan, pectina dezesterificată, gelatină, gumă de carruba, metilceluloză și amidon. |D. Reacția de culoare | Se dizolvă cât mai complet posibil 0,01 g de probă prin agitare cu 0,15 ml de hidroxid de sodiu 0,1 N și se adaugă 1 ml soluție acidă de sulfat feric. În cinci minute apare o colorație roșu-vișiniu care în final virează în violet intens. |PuritatepH-ul unei suspensii de 3 % | Între 2,0 și 3,5 |Pierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 4 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 8 % raportat la substanță anhidră |Hidroxid de sodiu (soluție 1 M) | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră insolubilă |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 401 ALGINAT DE SODIUDefinițieDenumire chimică | Sare sodică a acidului alginic |Formula chimică | (C6H7NaO6)n |Masă moleculară | 10000-600000 (medie tipică) |Compoziție | Degajă, raportat la substanța anhidră, cel puțin 18 % și cel mult 21 % bioxid de carbon (CO2), echivalentul a cel puțin 90,8 % și a cel mult 106,0 % alginat de sodiu (calculat pe baza greutății echivalente de 222). |Descriere | Pudră granulară sau fibroasă de culoare alb-gălbuie, aproape inodoră. |IdentificareA. Test pozitiv pentru sodiu și acidul alginic | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 4 ore) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 402 ALGINAT DE POTASIUDefinițieDenumire chimică | Sare potasică a acidului alginic |Formula chimică | (C6H7KO6)n |Masa moleculară | 10000-600000 (media tipică) |Compoziție | Degajă, raportat la substanța anhidră, cel puțin 16,5 % și cel mult 19,5 % bioxid de carbon (CO2), echivalentul a cel puțin 89,2 % și a cel mult 105,5 % alginat de potasiu (calculat pe baza greutății echivalente de 238). |Descriere | Pudră granulară sau fibroasă de culoare alb-gălbuie, aproape inodoră. |IdentificareA. Test pozitiv pentru potasiu și acidul alginic | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 4 ore) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 403 ALGINAT DE AMONIUDefinițieDenumirea chimică | Sarea amoniacală a acidului alginic |Formula chimică | (C6H11NO6)n |Masă moleculară | 10000-600000 (medie tipică) |Compoziție | Degajă, raportat la substanță anhidră, cel puțin 18 % și cel mult 21 % bioxid de carbon (CO2), echivalentul a cel puțin 88,7 % și a cel mult 103,6 % alginat de amoniu (calculat pe baza greutății echivalente de 217). |Descriere | Pudră granulară sau fibroasă de culoare alb-gălbuie |IdentificareA. Test pozitiv pentru amoniu și acidul alginic | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 4 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 7 % raportat la substanță uscată |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 404 ALGINAT DE CALCIUSinonime | Sare calcică a alginatului |DefinițieDenumire chimică | Sare calcică a acidului alginic |Formula chimică | (C6H7Ca1/2O6)n |Masă moleculară | 10000-600000 (media tipică) |Compoziție | Degajă, raportat la substanță anhidră, cel puțin 18 % și cel mult 21 % bioxid de carbon (CO2), echivalentul a cel puțin 89,6 % și a cel mult 104,5 % alginat de calciu (calculat pe baza greutății echivalente de 219). |Descriere | Pudră granulară sau fibroasă de culoare alb-gălbuie, aproape inodoră. |IdentificareA. Test pozitiv pentru calciu și acidul alginic | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 4 ore) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 405 ALGINAT DE PROPAN-1,2-DIOLSinonime | Alginat de hidroxipropil Ester depropan-1,2-diol al acidului alginic Alginat de propilenglicol |DefinițieDenumire chimică | Esterul de propan-1,2-diol al acidului alginic; are compoziție variabilă în funcție de gradul de esterificare și de procentul de grupe de carboxili liberi și neutralizați din moleculă |Formula chimică | (C9H14O7)n (esterificat) |Masă moleculară | 10000-600000 (medie tipică) |Compoziție | Degajă, raportat la substanță anhidră, cel puțin 16 % și cel mult 20 % bioxid de carbon (CO2) |Descriere | Pudră granulară sau fibroasă de culoare alb-gălbuie, aproape inodoră. |IdentificareA. Test pozitiv pentru propan-1,2-diol și acidul alginic după hidroliză | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 20 % (105 °C, 4 ore) |Conținut total de propan-1,2-diol | Cel puțin 15 % și cel mult 45 % |Conținut de propan-1,2-diol liber | Cel mult 15 % |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 500 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 406 AGAR-AGARSinonime | Geloză Agar japonez Ihtiocol bengalez, ceylonez, chinezesc sau japonez Layor Carang |DefinițieDenumire chimică | Agarul este o polizaharidă coloidală hidrofilă care conține în principal unități de D-galactoză. La aproximativ 10 % din unitățile de D-galactopiranoză, una dintre grupele de hidroxil se esterifică cu acid sulfuric care se neutralizează cu calciu, magneziu, potasiu sau sodiu. Se extrage din anumite varietăți naturale de alge marine din familiile Gelidiaceae și Sphaerococcaceae și din alge roșii înrudite din clasa Rhodophyceae |IESCE | 232-658-1 |Analiză | Concentrația limită a gelului nu trebuie să depășească 0,25 % |Descrierea | Agarul este inodor sau are un miros ușor, caracteristic. Agarul nemăcinat se prezintă de obicei sub formă de fascicule alcătuite din benzi subțiri, membranoase, aglutinate sau sub formă de fragmente, fulgi sau granule. Poate să fie de culoare portocaliu-gălbuie deschisă, gri-gălbuie spre galben pal sau incolor. Este dur în stare umedă, casant în stare uscată. Agarul sub formă de pudră este de culoare albă spre alb-gălbui sau galben pal. Atunci când se examinează în apă la microscop, agar-agarul apare sub formă granulară și ușor filamentoasă. Pot să fie prezente câteva fragmente de schelete de burete și câteva frustule de diatomee. În soluție de hidrat de cloral, agarul sub formă de pudră este mai transparent decât în apă, mai mult sau mai puțin sub formă granulară, striată, cu muchii ascuțite și conține, ocazional, frustule de diatomee. Rigiditatea gelului se poate standardiza prin adaos de dextroză și maltodextrine sau sucroză. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă rece; solubil în apă fierbinte. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 22 % (105 °C, 4 ore) |Cenușă | Cel mult 6,5 % raportat la substanță anhidră determinată la 550 °C |Cenușă insolubilă în acid (insolubilă în acid clorhidric aproximativ 3N) | Cel mult 0,5 % determinată la 550 °C, raportat la substanță anhidră |Substanță insolubilă (în apă caldă) | Cel mult 1,0 % |Amidon | Nedetectabil prin metoda următoare: la o soluție 1 la 10 de probă se adaugă câteva picături de soluție de iod. Nu se produce colorarea în albastru. |Gelatina și alte proteine | Se dizolvă aproximativ 1 g de agar-agar în 100 ml apă fierbinte și se lasă să se răcească până la aproximativ 50 °C. La 5 ml soluție se adaugă 5 ml soluție de trinitrofenol (1 g trinitrofenol anhidru/100 ml apă fierbinte). Nu apare turbiditate în 10 minute. |Absorbția apei | Se introduc 5 g de agar-agar într-un cilindru gradat de 100 ml, se completează până la semn cu apă, se amestecă și se lasă în repaus la 25 °C timp de 24 de ore. Se toarnă conținutul cilindrului prin vată de sticlă umezită și se lasă apa să se scurgă în al doilea cilindru gradat de 100 ml. Se obțin cel mult 75 ml de apă. |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 407 CARAGENANSinonime | Produsele se comercializează sub diferite denumiri, ca: spumă de IrlandaEucheuman (din speciile Eucheuma)Iridophycan (din speciile Irdidaea)Hypnean (din speciile Hypnea)Furcellaran sau agar de Danemarca (din Furcellaria fastigiata)Caragenan (din speciile Chondrus și Gigartina) |Definiție | Caragenanul se obține prin extracția apoasă din varietățile naturale de alge marine din familiile Gigartinaceae, Solieriaceae, Hypneaceae și Furcellariaceae din clasa Rhodophyceae (alge roșii). Nu se utilizează nici un alt agent organic de precipitare în afară de metanol, etanol și propanol-2. Caragenanul conține în principal săruri de potasiu, sodiu, magneziu și calciu ale esterilor sulfați de polizaharide care, prin hidroliză, duc la formarea galactozei și a 3,6-anhidrogalactozei. Caragenanul nu trebuie să fie hidrolizat și nici supus unei alte degradări chimice. |IESCE | 232-524-2 |Descriere | Pudră grunjoasă spre fină, de culoare gălbuie spre incoloră, care este practic inodoră. |IdentificareA. Teste pozitive pentru galactoză, pentru anhidrogalactoză și pentru sulfat | | |PuritateConținutul de metanol, etanol, propanol-2 | Cel mult 0,1 % individual sau în combinație |Vâscozitatea unei soluții 1,5 % la 75 °C | Cel puțin 5 mPa.s |Pierdere la uscare | Cel mult 12 % (105 °C, 4 ore) |Sulfat | Cel puțin 15 % și cel mult 40 % raportat la substanță anhidră (sub formă de SO4) |Cenușă | Cel puțin 15 % și cel mult 40 % raportat la substanță anhidră determinată la 550 °C |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 1 % raportat la substanță anhidră (insolubilă în acid clorhidric 10 %) |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 2 % raportat la substanță anhidră (insolubilă în acid sulfuric 1 % v/v) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 300 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 407a ALGĂ EUCHEUMA PRELUCRATĂSinonime | PES (acronim pentru alga eucheuma prelucrată) |Definiție | Alga eucheuma prelucrată se obține prin tratamentul alcalin în soluție apoasă (KOH) al varietăților naturale de alge Eucheuma cottonii și Eucheuma spinosum, din clasa Rhodophyceae (alge roșii) pentru îndepărtarea impurităților, spălare cu apă dulce și uscare. O purificare suplimentară se poate obține prin spălare cu metanol, etanol sau propanol-2 și uscare. Produsul conține în principal săruri de potasiu ale esterilor sulfat ai polizaharidelor care, prin hidroliză, duc la formarea galactozei și a 3,6-anhidrogalactozei. Sărurile de sodiu, calciu și magneziu ale esterilor sulfat ai polizaharidelor sunt prezente în cantități mai mici. Produsul mai conține până la 15 % celuloză algală. Caragenanul din alga eucheuma prelucrată nu se hidrolizează și nici nu se supune unei alte forme de degradare chimică. |Descriere | Pudră grunjoasă spre fină, de culoare cafenie-gălbuie, care este practic inodoră. |IdentificareA. Teste pozitive pentru galactoză, pentru anhidrogalactoză și pentru sulfat | | |B. Solubilitate | Formează suspensii vâscoase tulburi în apă. Insolubil în etanol. |PuritateConținut de metanol, etanol, propanol-2 | Cel mult 0,1 % individual sau în combinație |Vâscozitatea unei soluții 1,5 % la 75 °C | Cel puțin 5 mPa.s |Pierdere la uscare | Cel mult 12 % (105 °C, 4 ore) |Sulfat | Cel puțin 15 % și cel mult 40 % raportat la substanță uscată (sub formă de SO4) |Cenușă | Cel puțin 1 % și cel mult 40 % raportat la substanță uscată determinată la 550 °C |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 1 % raportat la substanță uscată (insolubilă în acid clorhidric 10 %) |Substanță insolubilă în acid | Cel puțin 8 % și cel mult 15 % raportat la substanță uscată (insolubile în acid sulfuric 1 % v/v) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 300 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii de Salmonella | Negativ în 10 g |E 410 GUMĂ DIN SEMINȚE DE CARRUBASinonime | Gumă din semințe de roșcov Gumă de algaroba |Definiție | Guma din semințe de carruba reprezintă endospermul măcinat al semințelor de varietăți sușe naturale de roșcov, Cerationia siliqua (L.) Taub. (familia Leguminosae). Conține în principal o polizaharidă hidrocoloidală cu o masă moleculară ridicată, compusă din unități de galactopiranoză și manopiranoză combinate prin legături glicozidice, care se pot descrie din punct de vedere chimic sub formă de galactomanani. |Masă moleculară | 50000-3000000 |IESCE | 232-541-5 |Compoziție | Conținutul de galactomanani de cel puțin 75 % |Descrierea | Pudră albă spre alb-gălbuie, aproape inodoră |IdentificareA. Teste pozitive pentru galactoză și manoză | | |B. Examinare la microscop | Se introduce o probă măcinată în soluție apoasă care conține 0,5 % iod și 1 % iodură de potasiu pe o lamelă de sticlă și se examinează la microscop. Guma de semințe de carruba conține celule lungi de formă tubulară, separate sau cu mici spații între ele. Conținutul acestora, de culoare brună, apare sub formă mult mai puțin regulată în guma de guar. Guma de guar prezintă grupări strânse de celule de formă variabilă, de la rotundă până la cea de pară. Conținutul acestora este galben spre brun. |C. Solubilitate | Solubilă în apă fierbinte, insolubilă în etanol |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 5 ore) |Cenușă | Cel mult 1,2 % determinată la 800 °C |Proteină (N × 6,25) | Cel mult 7 % |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 4 % |Amidon | Nu este detectabil prin metoda următoare: la o soluție 1:10 de probă se adaugă câteva picături de soluție de iod. Nu se colorează în albastru. |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Etanol și propanol-2 | Cel mult 1 %, individual sau în combinație |E 412 GUMĂ DE GUARSinonime | Gumă cyamopsis Făină de guar |Definiție | Guma de guar reprezintă endospermul măcinat al semințelor de varietăți naturale ale plantei guar, Cyamopsis tetragonolobus (L.) Taub. (familia Leguminosae). Conține în principal o polizaharidă hidrocoloidală cu masă moleculară ridicată, compusă din unități de galactopiranoză și manopiranoză combinate prin legături glicozidice, care se pot descrie chimic sub formă de galactomanani. |IESCE | 232-536-0 |Masă moleculară | 50000-8000000 |Compoziție | Conținutul de galactomanani de cel puțin 75 % |Descriere | Pudră albă spre alb-gălbuie, aproape inodoră |IdentificareA. Teste pozitive pentru galactoză și pentru manoză | | |B. Solubilitate | Solubilă în apă rece. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 5 ore) |Cenușă | Cel mult 1,5 % determinată la 800 °C |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 7 % |Proteină (N × 6,25) | Cel mult 10 % |Amidon | Nu este detectabil prin metoda următoare: la o soluție 1:10 de probă se adaugă se adaugă câteva picături de soluție de iod. (Nu se colorează în albastru.) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 413 GUMA ADRAGANTESinonime | Gumă tragacant Tragant |Definiție | Guma adragante este o secreție uscată obținută din tulpinile și ramurile varietăților naturale de Astragalus gummifer Labillardiere și ale altor specii asiatice de Astragalus (familia Leguminosae). Conține în principal polizaharide cu masă moleculară mare (galactoarabani și polizaharide acide) care, prin hidroliză, duc la formarea acidului galacturonic, galactozei, a arabinozei, a xilozei și a fucozei. Pot fi prezente și cantități mici de ramnoză și glucoză (derivate din urmele de amidon și/sau celuloză). |Masă moleculară | Aproximativ 800000 |IESCE | 232-252-5 |Descriere | Guma adragante nemăcinată se prezintă sub formă de fragmente rectilinii sau curbate aplatizate, lamelate sau sub formă de bucăți spiralate cu grosimea de 0,5-2,5 mm și lungimea de până la 3 cm. Este de culoare albă spre galben pal, dar unele bucăți pot avea o tentă roșiatică. Bucățile au o textură cornoasă cu microfisuri. Este inodoră și soluțiile au un gust mucilaginos și insipid. Guma adragante sub formă de praf este de culoare albă spre galben pal sau brună-roz (cafeniu pal). |IdentificareA. Solubilitate | 1 g de probă în 50 ml apă gonflează pentru a forma un mucilagiu opalescent, rigid, neted; insolubilă în etanol și nu gonflează în soluție apoasă de etanol 60 % (greutate/volum). |PuritateTest negativ pentru guma de Karaya | Se fierbe 1 g în 20 ml de apă până se formează un mucilagiu. Se adaugă 5 ml acid clorhidric și se fierbe din nou amestecul timp de cinci minute. Nu se formează culoarea roz sau roșie persistentă. |Pierdere la uscare | Cel mult 16 % (105 °C, 5 ore) |Cenușă totală | Cel mult 4 % |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 0,5 % |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 2 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Specii Salmonella | Negativ în 10 g |E. coli | Negativ în 5 g |E 414 GUMĂ ARABICĂSinonime | Gumă de acacia |Definiție | Guma arabică este o secreție uscată obținută din trunchiul și ramurile varietăților naturale de Acacia senegal (L) Willdenow sau ale altor specii de Acacia strâns înrudite (familia Leguminosae). Conține în principal polizaharide cu masă moleculară mare și sărurile de calciu, magneziu și potasiu ale acestora, care, prin hidroliză, duc la formarea arabinozei, a galactozei, a ramnozei și a acidului glucuronic. |Masă moleculară | Aproximativ 350000 |IESCE | 232-519-5 |Descriere | Guma arabică nemăcinată se prezintă sub formă de bobițe globulare de dimensiuni diferite sau de fragmente cu muchii ascuțite, de culoare albă sau alb-gălbuie, amestecate uneori cu fragmente de culoare mai închisă. Se mai găsește și sub formă de fulgi, granule, pudră sau material obținut prin pulverizare, de culoare albă până la alb-gălbuie. |IdentificareA. Solubilitate | 1 g de probă se dizolvă în 2 ml apă rece formând o soluție care curge ușor și este acidă la proba cu turnesol, insolubilă în etanol. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 17 % (105 °C, 5 ore) pentru forma granulată și cel mult 10 % (105 °C, 4 ore) pentru materialul obținut prin pulverizare |Cenușă totală | Cel mult 4 % |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 0,5 % |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 1 % |Amidon sau dextrină | Se fierbe o soluție 1:50 de gumă și lasă să se răcească. La 5 ml din această soluție se adaugă o picătură de soluție de iod. Nu se produce colorarea în albastru sau roșu. |Tanin | La 10 ml de soluție 1:50 se adaugă 0,1 ml soluție de clorură ferică (9 g FeCl3·6H2O completate până la 100 ml cu apă). Nu se produce colorare în negru și nici nu se formează precipitat negru. |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Produse de hidroliză | Nu se evidențiază (prin cromatografie) manoză, xiloză și acid galacturonic |Specii Salmonella | Negativ în 10 g |E. coli | Negativ în 5 g |E 415 GUMĂ DE XANTANDefiniție | Guma de xantan este o gumă ce conține polizaharide cu masă moleculară mare și se obține prin fermentația în cultură pură a unui hidrat de carbon cu sușe naturale de Xanthomonas campestris, purificare prin extracție cu etanol sau propanol-2, uscare și măcinare. Conține D-glucoză și D-manoză ca unități dominante de hexoză, alături de acid D-glucuronic și acid piruvic și se prepară sub formă de săruri de sodiu, potasiu sau calciu. Soluțiile sale sunt neutre. |Masă moleculară | Aproximativ 1000000 |IESCE | 234-394-2 |Compoziție | Degajă, raportat la substanță uscată, cel puțin 4,2 % și cel mult 5 % CO2, echivalent a 91 %-108 % gumă de xantan. |Descriere | Pudră de culoare crem |IdentificareA. Solubilitate | Solubilă în apă. Insolubilă în etanol. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % (105 °C, 2 ½ ore) |Cenușă totală | Cel mult 16 % raportat la substanță anhidră determinată la 650 °C după uscare la 105 °C timp de patru ore. |Acid piruvic | Cel puțin 1,5 % |Azot | Cel mult 1,5 % |Propanol-2 | Cel mult 500 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 10000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 300 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii Salmonella | Negativ în 10 g |Xanthomonas campestris | Celule viabile absente |E 416 GUMĂ DE KARAYASinonime | Katilo Kadaya Gumă sterculia Sterculia Karaya, gumă Karaya Kullo Kuttera |Definiție | Guma de karaya este o secreție uscată obținută din trunchiul și ramurile varietăților naturale de Sterculia urens Roxburgh și ale altor specii de Sterculia (familia Sterculiaceae) sau de Cochlospermum gossypium A.P. De Candolle sau ale altor specii de Cochlospermum (familia Bixaceae). Conține în principal polizaharide acetilate cu masă moleculară mare care, prin hidroliză, duc la formarea galactozei, a ramnozei și a acidului galacturonic, alături de mici cantități de acid glucuronic. |IESCE | 232-539-4 |Descriere | Guma de karaya se prezintă sub formă de bobițe de diferite dimensiuni și sub formă de fragmente neregulate cu un aspect semicristalin caracteristic. Este translucidă, de culoare galben pal spre brun-roz, cu consistență cornoasă. Guma de karaya sub formă de praf este de culoare gri pal spre brun-roz. Are un miros caracteristic de acid acetic. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubilă în etanol. |B. Gonflează în soluție de etanol | Guma de karaya gonflează în soluție 60 % etanol, fapt ce o deosebește de alte gume. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 20 % (105 °C, 5 ore) |Cenușă totală | Cel mult 8 % |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 1 % |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 3 % |Acid volatil | Cel puțin 10 % (acid acetic) |Amidon | Nedetectabil |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Specii Salmonella | Negativ în 10 g |E. coli | Negativ în 5 g |E 417 GUMĂ TARADefiniție | Guma tara se obține prin măcinarea endospermului semințelor de varietăți naturale de Caesalpinia spinosa (familia Leguminosae). Conține în principal polizaharide cu masă moleculară mare, compuse în principal din galactomanani. Principalul component conține o catenă liniară din unități de (1-4)-β-D-manopiranoză și unități de α-D-galactopiranoză unite prin legături (1-6). Raportul manoză/galactoză din gumă este de 3:1. (În guma din semințe de carruba raportul este de 4:1 și în guma de guar de 2:1). |IESCE | 254-409-6 |Descrierea | Pulbere de culoare albă-galbenă, inodoră |IdentificareA. Solubilitate | Solubilă în apă. Insolubilă în etanol. |B. Gelificare | La o soluție apoasă de probă se adaugă o cantitate mică de borat de sodiu. Se formează un gel. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % |Cenușă | Cel mult 1,5 % |Substanță insolubilă în acid | Cel mult 2 % |Proteină | Cel mult 3,5 % (factor N × 5,7) |Amidon | Nedetectabil |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 418 GUMĂ GELLANDefiniție | Guma gellan este o gumă ce conține o polizaharidă cu masă moleculară mare și se obține prin fermentația în cultură pură a unui hidrat de carbon cu sușe naturale de Pseudomonas elodea, purificare prin extracție cu alcool izopropilic, uscare și măcinare. Polizaharida cu masă moleculară mare conține în principal o unitate repetabilă de tetrazaharide: o ramnoză, un acid glucuronic și două glucoze și este substituită cu grupe de acil (gliceril și acetil) sub formă de esteri legați O-glicozidic. Acidul glucuronic este neutralizat într-un amestec de săruri de potasiu, sodiu, calciu și magneziu. |IESCE | 275-117-5 |Masă moleculară | Aproximativ 500000 |Compoziție | Generează, raportat la substanță uscată, cel puțin 3,3 % și cel mult 6,8 % CO2. |Descriere | Pulbere de culoare alburie |IdentificareA. Solubilitate | Solubilă în apă, formând o soluție vâscoasă. Insolubilă în etanol. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % după uscare (105 °C, 2½ ore) |Azot | Cel mult 3 % |Propanol-2 | Cel mult 750 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 10000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 400 colonii per gram |E. coli | Negativ în 5 g |Specii Salmonella | Negativ în 10 g |E 422 GLICEROLSinonime | Glicerină |DefinițieDenumiri chimice | Propan-1,2,3-triol Glicerol Trihidroxipropan |IESCE | 200-289-5 |Formula chimică | C3H8O3 |Masă moleculară | 92,10 |Compoziție | Conține cel puțin 98 % glicerol raportat la substanță anhidră |Descriere | Lichid siropos higroscopic incolor, limpede, cu un ușor miros caracteristic, care nu este nici înțepător, nici dezagreabil. |IdentificareA. Formarea acroleinei la încălzire | Se încălzesc câteva picături de probă într-o eprubetă împreună cu 0,5 g de bisulfat de potasiu. Se degajă vapori caustici caracteristici de acroleină. |B. Greutate specifică (25/25 °C) | Cel puțin 1,257 |C. Indice de refracție [n]D20 | 1,471-1,474 |PuritateApă | Cel mult 5 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,01 % determinată la 800 ± 25 °C |Butantrioli | Cel mult 0,2 % |Acroleină, glucoză și compuși de amoniu | Se încălzește un amestec din 5 ml glicerină și 5 ml soluție de hidroxid de potasiu (1:10) la 60 °C timp de cinci minute. Nu se colorează în galben și nici nu degajă miros de amoniac. |Acizi grași și esteri ai acizilor grași | Cel mult 0,1 % calculat în acid butiric |Compuși clorurați | Cel mult 30 mg/kg (exprimat în clor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 5 mg/kg |E 431 STEARAT DE POLIOXIETILENĂ (40)Sinonime | Stearat de polioxil (40), monostearat de polioxietilenă (40) |Definiție | Amestec de monoesteri și diesteri ai acidului stearic comestibil comercial și de dioli de polioxietilenă amestecați (cu o lungime medie a catenei polimerice de aproximativ 40 unități de oxietilenă) și cu poliol liber. |Compoziție | Conține cel puțin 97,5 % substanță raportat la greutatea în stare anhidră. |Descriere | Fulgi de culoare crem sau un solid cu aspect de ceară la 25 °C, cu miros slab. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă, etanol, metanol și acetat de etil Insolubil în ulei mineral. |B. Interval de coagulare | 39-44 °C |C. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 1 |Indice de saponificare | Cel puțin 25 și cel mult 35 |Indice de hidroxil | Cel puțin 27 și cel mult 40 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 432 MONOLAURAT DE POLIOXIETILENĂ SORBITAN (POLISORBAT 20)Sinonime | Polisorbat 20 Monolaurat de polioxietilenă (20) sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai mono- și dianhidridelor sale cu acid lauric comercial comestibil, condensat cu aproximativ 20 de moli de etilen oxid per mol de sorbitol și anhidridele acestuia. |Compoziție | Conține cel puțin 70 % grupe de oxietilenă, echivalentul a cel puțin 97,3 % monolaurat de polioxietilenă (20) sorbitan raportat la substanță anhidră. |Descriere | Lichid uleios, care la 25 °C este de culoarea lămâii spre chihlimbar, cu miros slab caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă, etanol, metanol, acetat de etil și dioxan. Insolubil în ulei mineral și eter de petrol. |B. Spectrul de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat. |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 2 |Indice de saponificare | Cel puțin 40 și cel mult 50 |Indice de hidroxil | Cel puțin 96 și cel mult 108 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 433 MONOOLEAT DE POLIOXIETILENĂ SORBITAN (POLISORBAT 80)Sinonime | Polisorbat 80 Monooleat de polioxietilenă (20) sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai mono- și dianhidridelor sale cu acid oleic comercial comestibil, condensat cu aproximativ 20 de moli de etilen oxid per mol de sorbitol și anhidridele acestuia. |Compoziție | Conține cel puțin 65 % grupe de oxietilenă, echivalentul a cel puțin 96,5 % monooleat de polioxietilenă (20) sorbitan raportat la substanță anhidră |Descriere | Lichid uleios de culoarea lămâii spre chihlimbar cu miros slab caracteristic la 25 °C. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă, etanol, metanol, acetat de etil și toluen. Insolubil în ulei mineral și eter de petrol. |B. Spectrul de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 2 |Indice de saponificare | Cel puțin 45 și cel mult 55 |Indice de hidroxil | Cel puțin 65 și cel mult 80 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 434 MONOPALMITAT DE POLIOXIETILENĂ SORBITAN (POLISORBAT 40)Sinonime | Polisorbat 40 Monopalmitat de polioxietilenă (20) sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai mono- și dianhidridelor sale cu acid palmitic comercial comestibil, condensat cu aproximativ 20 de moli de etilen oxid per mol de sorbitol și anhidridele acestuia. |Compoziție | Conține cel puțin 66 % grupe de oxietilenă, echivalentul a cel puțin 97 % monopalmitat de polioxietilenă (20) sorbitan raportat la substanță anhidră |Descriere | Lichid uleios sau semi-gel de culoarea lămâii spre portocaliu, care, la 25 °C, are un miros slab caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă, etanol, metanol, acetat de etil și acetonă. Insolubil în ulei mineral. |B. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat. |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 2 |Indice de saponificare | Cel puțin 41 și cel mult 52 |Indice de hidroxil | Cel puțin 90 și cel mult 107 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 435 MONOSTEARAT DE POLIOXIETILENĂ SORBITAN (POLISORBAT 60)Sinonime | Polisorbat 60 Monostearat de polioxietilenă (20) sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai mono- și dianhidridelor sale cu acid stearic comercial comestibil, condensat cu aproximativ 20 de moli de etilen oxid per mol de sorbitol și anhidridele acestuia. |Compoziție | Conține cel puțin 65 % grupe de oxietilenă, echivalentul a cel puțin 97 % monostearat de polioxietilenă (20) sorbitan raportat la substanță anhidră |Descriere | Lichid uleios sau semi-gel de culoarea lămâii spre portocaliu, care, la 25 °C, are un miros slab caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă, acetat de etil și toluen. Insolubil în ulei mineral și uleiuri vegetale. |B. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat. |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 2 |Indice de saponificare | Cel puțin 45 și cel mult 55 |Indice de hidroxil | Cel puțin 81 și cel mult 96 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 436 TRISTEARAT DE POLIOXIETILENĂ SORBITAN (POLISORBAT 65)Sinonime | Polisorbat 65 Tristearat de polioxietilenă (20) sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai mono- și dianhidridelor sale cu acid stearic comercial comestibil, condensat cu aproximativ 20 de moli de etilen oxid per mol de sorbitol și anhidridele acestuia. |Compoziție | Conține cel puțin 46 % grupe de oxietilenă, echivalentul a cel puțin 96 % tristearat de polioxietilenă (20) sorbitan raportat la substanță anhidră. |Descriere | Solid cu aspect de ceară, de culoare cafenie deschisă, care, la 25 °C, are un miros slab caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Dispersabil în apă. Solubil în ulei mineral, uleiuri vegetale, eter de petrol, acetonă, eter, dioxan, etanol și metanol. |B. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras al unui poliol polioxietilat. |C. Interval de coagulare | 29-33 °C |PuritateApă | Cel mult 3 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 2 |Indice de saponificare | Cel puțin 88 și cel mult 98 |Indice de hidroxil | Cel puțin 40 și cel mult 60 |1,4-dioxan | Cel mult 5 mg/kg |Etilen oxid liber | Cel mult 1 mg/kg |Etilenglicoli (mono- și di-) | Cel mult 0,25 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 440 (i) PECTINĂDefiniție | Pectina conține în principal esteri metilici parțiali ai acidului poligalacturonic și sărurile de amoniu, sodiu, potasiu și calciu ale acestora. Se obține prin extracția în mediu apos din varietăți naturale de material vegetal comestibil corespunzător, de obicei citrice sau mere. Nu se utilizează alți agenți de precipitare în afară de metanol, etanol și propanol-2. |IESCE | 232-553-0 |Compoziție | Conține cel puțin 65 % acid galacturonic raportat la substanța anhidră după spălare cu acid și alcool. |Descriere | Pudră de culoare albă, galben deschis, gri deschis sau brun deschis |IdentificareA. Solubilitate | Solubilă în apă, formând o soluție coloidală, opalescentă. Insolubilă în etanol. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 12 % (105 °C, 2 ore) |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 1 % (insolubilă în acid clorhidric aproximativ 3N) |Bioxid de sulf | Cel mult 50 mg/kg raportat la substanța anhidră |Conținut de azot | Cel mult 1,0 % după spălare cu acid și etanol |Metanol, etanol și propanol-2 liberi | Cel mult 1 %, individual sau în combinație, raportat substanța anhidră |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 440 (ii) PECTINĂ AMIDATĂDefiniție | Pectina amidată conține în principal esteri metilici parțiali și amide ale acidului poligalacturonic și sărurile de amoniu, sodiu, potasiu și calciu ale acestora. Se obține prin extracție în mediu apos din varietăți naturale de material vegetal comestibil corespunzător, de obicei citrice sau mere, și tratament cu amoniac în mediu alcalin. Nu se utilizează alți agenți de precipitare în afară de metanol, etanol și propanol-2. |Compoziție | Conține cel puțin 65 % acid galacturonic raportat la substanța anhidră fără cenușă după spălare cu acid și alcool. |Descriere | Pudră de culoare albă, galben deschis, gri deschis sau brun deschis. |IdentificareA. Solubilitate | Solubilă în apă, formând o soluție coloidală, opalescentă. Insolubilă în etanol. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 12 % (105 °C, 2 ore) |Cenușă insolubilă în acid | Cel mult 1 % (insolubilă în acid clorhidric de aproximativ 3N) |Grad de amidare | Cel mult 25 % din totalul grupărilor carboxil |Reziduuri de bioxid de sulf | Cel mult 50 mg/kg raportat la substanța anhidră |Conținut de azot | Cel mult 2,5 % după spălare cu acid și etanol |Metanol, etanol și propanol-2 liberi | Cel mult 1 %, individual sau în combinație, raportat la greutatea fără substanțe volatile |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 442 FOSFATIDE DE AMONIUSinonime | Săruri de amoniu ale acidului fosfatidic, amestec de săruri de amoniu ale gliceridelor fosforilate |Definiție | Amestec de compuși de amoniu ai acizilor fosfatidici derivați din grăsime comestibilă și ulei comestibil (de obicei ulei de rapiță parțial solidificat). Se pot adăuga fosforului una sau două sau trei părți de gliceride. În plus, se pot lega împreună doi esteri de fosfor sub formă de fosfatide de fosfatidil. |Compoziție | Conținutul de fosfor este de cel puțin 3 % și cel mult 3,4 % în greutate; conținutul de amoniu este de cel puțin 1,2 % și cel mult 1,5 % (calculat în N). |Descriere | Semisolid uleios |IdentificareA. Solubilitate | Solubile în grăsimi. Insolubile în apă. Parțial solubile în etanol și în acetonă. |B. Teste pozitive pentru glicerol, pentru acizi grași și pentru fosfat | | |PuritateSubstanță insolubilă în eter de petrol | Cel mult 2,5 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 444 ACETAT IZOBUTIR AT DE ZAHAROZĂSinonime | SAIB (sucrose acetate isobutyrate) |Definiție | Acetatul izobutirat de zaharoză este un amestec de produși de reacție formați prin esterificarea zaharozei de tip alimentar cu anhidridă de acidul acetic și anhidridă izobutirică, urmată de distilare. Amestecul conține toate combinațiile posibile de esteri în care raportul molar acetat/butirat este de aproximativ 2:6. |IESCE | 204-771-6 |Denumire chimică | Diacetat hexaizobutirat de zaharoză |Formula chimică | C40H62O19 |Masă moleculară | 832-856 (aproximativ), C40H62O19: 846,9 |Compoziție | Conține cel puțin 98,8 % și cel mult 101,9 % C40H62O19 |Descriere | Lichid de culoare deschisă galben-pai, limpede și fără sedimente, cu miros slab |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă. Solubil în majoritatea solvenților organici. |B. Indice de refracție | n40D: 1,4492-1,4504 |C. Greutate specifică | d25D: 1,141-1,151 |PuritateTriacetină | Cel mult 0,1 % |Indice de aciditate | Cel mult 0,2 |Indice de saponificare | Cel puțin 524 și cel mult 540 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Plumb | Cel mult 3 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 5 mg/kg |E 445 ESTERI GLICERINICI AI COLOFONIULUI EXTRAS DIN LEMNSinonime | Gumă esterică |Definiție | Amestec complex de esteri de triglicerină și diglicerină ai acizilor rezinici din colofoniul extras din lemn. Colofoniul extras din lemn se obține prin extracția solvenților din butuci de pin îmbătrâniți urmată de un proces de rafinare a solvenților lichid-lichid. Din prezentele specificații sunt excluse substanțele derivate din guma de colofoniu, din secreția pinilor verzi, precum și din substanțele derivate din colofoniu din ulei de tall, produs secundar obținut la prelucrarea celulozei (pastei de hârtie) tip sulfat. Produsul final conține aproximativ 90 % acizi rezinici și 10 % substanțe neutre (compuși neacizi). Fracția de acizi rezinici este un amestec complex de acizi diterpenoizi monocarboxilici izomerici având formula moleculară empirică C20H30O2, în principal acid abietic. Substanța este purificată prin stripare cu vapori de apă sau prin distilare cu vapori de apă în contracurent. |Descriere | Solid dur, de culoare galbenă spre chihlimbar deschis |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă, solubil în acetonă. |B. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic compusului |PuritateGreutatea specifică a soluției | d2025 cel puțin 0,935, determinată într-o soluție de d-limonen 50 % (97 %, temperatura de fierbere 175,5-176 °C,d204: 0,84) |Limitele de înmuiere determinate prin metoda cu inel și bilă | Între 82 °C și 90 °C |Indice de aciditate | Cel puțin 3 și cel mult 9 |Indice de hidroxil | Cel puțin 15 și cel mult 45 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Test pentru detectarea absenței colofoniului din ulei de tall (testul sulfului) | La încălzirea compușilor organici cu conținut de sulf în prezența formiatului de sodiu, sulful este convertit în sulfură de hidrogen care poate fi ușor detectată cu ajutorul hârtiei cu acetat de plumb. Un test pozitiv indică utilizarea colofoniului din ulei de tall în locul colofoniului extras din lemn. |E 450 (i) DIFOSFAT DISODICSinonime | Difosfat monobazic disodic Pirofosfat monobazic disodic Pirofosfat de sodiu acid |DefinițieDenumire chimică | Difosfat monobazic disodic |IESCE | | |231-835-0 | | |Formula chimică | Na2H2P2O7 |Masă moleculară | 221,94 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % ortofosfat disodic și cel puțin 63 % și cel mult 64,5 % exprimat în P2O5 |Descriere | Pudră sau granule de culoare albă |IdentificareA. Teste pozitive pentru sodiu și fosfat | | |B. Solubilitate | Solubil în apă |PuritatepH-ul unei soluții 1 % | 3,7-5,0 |Pierdere la uscare | Cel mult 0,5 % (105 °C, 4 ore) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 1 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 450 (ii) DIFOSFAT TRISODICSinonime | Pirofosfat trisodic acid Hidrogeno-difosfat trisodic |Definiție | | |Iesce | | |238-735-6 | | |Formula chimică | Monohidrat: | Na3HP2O7·H2O |Anhidru: | Na3HP2O7 |Masă moleculară | Monohidrat: | 261,95 |Anhidru: | 243,93 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % Na3HP2O7 raportat la greutatea în stare anhidră și cel puțin 57 % și cel mult 59 % exprimat în P2O5 |Descriere | Pudră sau granule de culoare albă, se găsește sub formă anhidră sau de monohidrat |IdentificareA. Teste pozitive pentru sodiu și pentru fosfat | | |B. Solubilitate | | |PuritatepH-ul unei soluții 1 % | Solubil în apă 6,7-7,3 |Pierdere la calcinare | 4,5 % pentru compusul anhidru 11,5 % pentru monohidrat |Pierdere la uscare | Cel mult 0,5 % (105 °C, 4 ore) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 0,2 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 450 (iii) DIFOSFAT TETRASODICSinonime | Pirofosfat tetrasodic Pirofosfat de sodiu |DefinițieDenumire chimică | Difosfat tetrasodic |IESCE | | |231-767-1 | | |Formula chimică | Anhidru: | Na4P2O7 |Decahidrat: | Na4P2O7·10 H2O |Masă moleculară | Anhidru: | 265,94 |Decahidrat: | 446,09 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % Na4P2O7 raportat la substanța calcinată și cel puțin 52,5 % și cel mult 54 % exprimat în P2O5 |Descrierea | Cristale incolore sau de culoare albă sau pudră cristalină sau granulată de culoare albă. Forma decahidratată prezintă o ușoară eflorescență în aer. |IdentificareA. Teste pozitive pentru sodiu și pentru fosfat | | |B. Solubilitate | Solubil în apă. Insolubil în etanol. |PuritatepH-ul unei soluții 1 % | 9,8-10,8 |Pierdere la calcinare | Cel mult 0,5 % pentru sarea anhidră, cel puțin 38 % și cel mult 42 % pentru decahidrat, în ambele cazuri determinată după uscare la 105 °C timp de patru ore, urmată de calcinare la 550 °C timp de 30 minute. |Substanțe insolubile în apă | Cel mult 0,2 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 450 (v) DIFOSFAT TETRAPOTASICSinonime | Pirofosfat de potasiu Pirofosfat tetrapotasic |DefinițieDenumire chimică | Difosfat tetrapotasic |IESCE | 230-785-7 |Formula chimică | K4P2O7 |Masă moleculară | 330,34 (anhidru) |Compoziție | Conține cel puțin 95 % K4P2O7 raportat la substanța calcinată și cel puțin 42 % și cel mult 43,7 % exprimat în P2O5. |Descriere | Cristale incolore sau pudră albă, foarte higroscopică |IdentificareA. Teste pozitive pentru potasiu și pentru fosfat | | |B. Solubilitate | Solubil în apă, insolubil în etanol. |PuritatepH-ul unei soluții 1 % | 10,0-10,8 |Pierdere la calcinare | Cel mult 2 % după uscare la 105 °C timp de 4 ore, urmată de calcinare la 550 °C timp de 30 minute |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 0,2 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 450 (vi) DIFOSFAT DICALCICSinonime | Pirofosfat de calciu |DefinițieDenumire chimică | Difosfat dicalcic Pirofosfat dicalcic |IESCE | 232-221-5 |Formula chimică | Ca2P2O7 |Masă moleculară | 254,12 |Compoziție | Conține cel puțin 96 % Ca2P2O7 și cel puțin 55 % și cel mult 56 % exprimat în P2O5. |Descriere | Pudră fină, albă, inodoră |IdentificareA. Teste pozitive pentru calciu și pentru fosfat | | |B. Solubilitate | Insolubil în apă. Solubil în acid clorhidric și acid azotic, diluați. |PuritatepH-ul unei suspensii 10 % în apă | 5,5-7,0 |Pierdere la calcinare | Cel mult 1,5 % la 800 °C ± 25 °C timp de 30 minute |Fluorură | Cel mult 50 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 450 (vii) DIFOSFAT MONOBAZIC DE CALCIUSinonime | Pirofosfat de calciu acid Pirofosfat monobazic monocalcic |DefinițieDenumire chimică | Difosfat monobazic de calciu |IESCE | 238-933-2 |Formula chimică | CaH2P2O7 |Masă moleculară | 215,97 |Compoziție | Conține cel puțin 90 % raportat la substanță anhidră și cel puțin 61 % și cel mult 64 % exprimat în P2O5. |Descriere | Cristale sau pudră de culoare albă |IdentificareA. Teste pozitive pentru calciu și pentru fosfat | | |PuritateSubstanță insolubilă în acid | Cel mult 0,4 % |Fluorură | Cel mult 30 mg/kg (exprimată în fluor) |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 451 (i) TRIFOSFAT PENTASODICSinonime | Tripolifosfat pentasodic Tripolifosfat de sodiu |DefinițieDenumire chimică | Trifosfat pentasodic |IESCE | 231-838-7 |Formula chimică | Na5O10P3 · xH2O (x = 0 sau 6) |Masă moleculară | 367,86 |Compoziție | Conținutul de cel puțin 85 % Conține cel puțin 56 % și cel mult 58 % P2O5 (anhidru) sau cel puțin 43 % și cel mult 45 % P2O5 (hexahidrat). |Descriere | Granule sau pudră de culoare albă, ușor higroscopice(ă) |IdentificareA. Solubilitate | Ușor solubil în apă. Insolubil în etanol. |B. Teste pozitive pentru sodiu și pentru fosfat | | |C. pH-ul unei soluții 1 % | 9,1-10,2 |PuritatePierdere la uscare | Anhidru: cel mult 0,7 % (105 °C, 1 oră) Hexahidrat: cel mult 23,5 % (60 °C, 1 oră, urmată de uscare la 105 °C, timp de 4 ore). |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 0,1 % |Polifosfați superiori | Cel mult 1 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 451 (ii) TRIFOSFAT PENTAPOTASICSinonime | Tripolifosfat pentapotasic Trifosfat de potasiu Tripolifosfat de potasiu |DefinițieDenumire chimică | Trifosfat pentapotasic Tripolifosfat pentapotasic |IESCE | 237-574-9 |Formula chimică | K5O10P3 |Masa moleculară | 448,42 |Compoziție | Conține cel puțin 85 % raportat la substanța uscată Conține cel puțin 46,5 % și cel mult 48 % P2O5 |Descriere | Granule sau pudră de culoare albă, higroscopice(ă) |IdentificareA. Solubilitate | Foarte solubil în apă |B. Teste pozitive pentru potasiu și pentru fosfat | | |C. pH-ul unei soluții 1 % | 9,2-10,5 |PuritatePierdere la calcinare | Cel mult 0,4 % (105 °C, 4 ore, urmată de calcinare la 550 °C, 30 minute) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 2 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în. Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 452 (i) POLIFOSFAT DE SODIU1.POLIFOSFAT SOLUBILSinonime | Hexametafosfat de sodiu Tetrapolifosfat de sodiu Sare Graham Polifosfat de sodiu, vitros Polimetafosfat de sodiu Metafosfat de sodiu |Definiție | Polifosfații de sodiu solubili se obțin prin topirea și răcirea ulterioară a ortofosfaților de sodiu. Acești compuși reprezintă o clasă de polifosfați amorfi, solubili în apă, constituiți din catene liniare de unități de metafosfat (NaPO3)x unde x ≥ 2, cu grupări Na2PO4 terminale. Aceste substanțe se identifică de obicei prin raportul Na2O/P2O5 sau prin conținutul de P2O5. Raporturile Na2O/P2O5 variază de la aproximativ 1,3 pentru tetrapolifosfatul de sodiu, la care x = aproximativ 4, până la 1,1 pentru sarea Graham, denumită de obicei hexametafosfat de sodiu, la care x = 13-18, și până la aproximativ 1,0 pentru polifosfații de sodiu cu masă moleculară mare, la care x = 20-100 sau mai mult. pH-ul soluțiilor corespunzătoare variază între 3,0 și 9,0. |Denumire chimică | Polifosfat de sodiu |IESCE | 272-808-3 |Formula chimică | Amestecuri eterogene de săruri de sodiu ale acizilor polifosforici condensați liniari cu formula generală H(n + 2)PnO(3n + 1), unde "n" este cel puțin 2. |Masă moleculară | (102)n |Compoziție | Conținutul de P2O5 de cel puțin 60 % și cel mult 71 % raportat la substanța calcinată. |Descriere | Granule, lamele sau pudră transparente, de culoare albă sau incolore |IdentificareA. Solubilitate | Foarte solubil în apă. |B. Teste pozitive pentru sodiu și pentru fosfat | | |C. pH-ul unei soluții 1 % | 3,0-9,0 |PuritatePierdere la calcinare | Cel mult 1 % |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 0,1 % |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |2.POLIFOSFAT INSOLUBILSinonime | Metafosfat de sodiu insolubil Sare Maddrell Polifosfat de sodiu insolubil, IMP |Definiție | Metafosfatul de sodiu insolubil este un polifosfat de sodiu cu masă moleculară mare constituit din două catene lungi de metafosfat (NaPO3)x care sunt răsucite în spirală în sensuri opuse în jurul unei axe comune. Raportul Na2O/P2O5 este de aproximativ 1,0. pH-ul unei suspensii 1:3 în apă este de aproximativ 6,5. |Denumire chimică | Polifosfat de sodiu |IESCE | 272-808-3 |Formula chimică | Amestecuri eterogene de săruri de sodiu ale acizilor polifosforici condensați liniari, cu formula generală H(n + 2)PnO(3n + 1), unde "n" este cel puțin 2. |Masă moleculară | (102)n |Compoziție | Cel puțin 68,7 % și cel mult 70 % P2O5. |Descrierea | Pudră cristalină de culoare albă |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă, solubil în acizi anorganici și în soluții de cloruri de potasiu și de amoniu (dar nu de sodiu). |B. Teste pozitive pentru sodiu și pentru fosfat | | |C. pH-ul unei suspensii 1: 3 în apă | Aproximativ 6,5 |PuritateFluorură | Cel mult 10 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 452 (ii) POLIFOSFAT DE POTASIUSinonime | Metafosfat de potasiu Polimetafosfat de potasiu Sare Kurrol |DefinițieDenumire chimică | Polifosfat de potasiu |IESCE | 232-212-6 |Formula chimică | (KPO3)n Amestecuri eterogene de săruri de potasiu ale acizilor polifosforici condensați liniari, cu formula generală H(n + 2)PnO(3n + 1), unde "n" este cel puțin 2. |Masă moleculară | (134)n |Compoziție | Conține cel puțin 53,5 % și cel mult 61,5 % P2O5 raportat la substanța calcinată. |Descrierea | Pudră fină sau cristale de culoare albă sau lamele vitroase incolore |IdentificareA. Solubilitate | 1 g se dizolvă în 100 ml de soluție 1:25 acetat de sodiu |B. Teste pozitive pentru potasiu și pentru fosfat | | |C. pH-ul unei soluții 1 % | Cel mult 7,8 |PuritatePierdere la calcinare | Cel mult 2 % (105 °C, 4 ore urmată de calcinare la 550 °C, 30 minute) |Substanță insolubilă în apă | Cel mult 0,2 % |Fosfat ciclic | Cel mult 8 % raportat la conținutul în P2O5 |Fluorură | Cel mult 10 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 452 (iv) POLIFOSFAT DE CALCIUSinonime | Metafosfat de calciu Polimetafosfat de calciu |DefinițieDenumire chimică | Polifosfat de calciu |IESCE | 236-769-6 |Formula chimică | (CaP2O6)n Amestec eterogen de săruri de calciu ale acizilor polifosforici condensați cu formula generală H(n + 2)PnO(n + 1), unde "n" este cel puțin 2. |Masă moleculară | (198)n |Compoziție | Conține cel puțin 50 % și cel mult 71 % P2O5 raportat la substanța calcinată. |Descriere | Cristale incolore sau pudră de culoare albă, inodore |IdentificareA. Solubilitate | De obicei moderat solubil în apă. Solubil în mediu acid. |B. Teste pozitive pentru calciu și pentru fosfat | | |C. Conținutul de CaO | 27-29,5 % |PuritatePierdere la calcinare | Cel mult 2 % (105 °C, 4 ore urmată de calcinare la 550 °C, 30 minute) |Fosfat ciclic | Cel mult 8 % raportat la conținutul de P2O5 |Fluorură | Cel mult 30 mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 460 (i) CELULOZĂ MICROCRISTALINĂSinonime | Gel de celuloză |Definiție | Celuloza cristalină este celuloză parțial depolimerizată, purificată, preparată prin tratarea cu acizi anorganici a alfa-celulozei, obținută sub formă de pastă pentru fabricarea hârtiei din varietăți naturale de plante fibroase. Gradul de polimerizare este de obicei mai mic de 400. |Denumire chimică | Celuloză |IESCE | 232-674-9 |Formula chimică | (C6H10O5)n |Masă moleculară | Aproximativ 36000 |Compoziție | Cel puțin 97 % calculat în celuloză raportat la substanța anhidră. |Descriere | Pudră fină de culoare albă sau aproape albă, inodoră |IdentificareA. Solubilitate | Insolubilă în apă, etanol, eter și acizi anorganici diluați. Puțin solubilă în soluție de hidroxid de sodiu. |B. Reacția de culoare | La 1 mg de probă, se adaugă 1 ml acid fosforic și se încălzește pe baie de apă timp de 30 minute. Se adaugă 4 ml soluție 1:4 de pirocatehină în acid fosforic și se încălzește timp de 30 minute. Apare o culoare roșie. |C. Identificare prin spectroscopie în infraroșu | | |D. Test de suspensie | Se amestecă 30 g de probă cu 270 ml de apă într-un agitator electric de viteză mare (12000 rpm) timp de 5 minute. Amestecul rezultat constă fie dintr-o suspensie cu curgere liberă, fie dintr-o suspensie greoaie și neomogenă, cu fluiditate scăzută sau inexistentă, cu o ușoară sedimentare și cu un conținut mare de bule de aer. Dacă se obține o suspensie cu curgere liberă, se transferă 100 ml într-un cilindru gradat de 100 ml care se lasă în repaus timp de o oră. Substanțele solide se sedimentează și apare un lichid supernatant. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 7 % (105 °C, 3 ore) |Substanță solubilă în apă | Cel mult 0,24 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |pH-ul unei suspensii 10 % în apă | pH-ul lichidului supernatant este între 5,0 și 7,5 |Amidon | Nedetectabil La 20 ml dispersie obținută la testul de identificare D, se adaugă câteva picături de soluție de iod și se agită. Nu trebuie să apară colorație în albastru-violet sau albastru. |Dimensiunile particulelor | Cel puțin 5 μm (cel mult 10 % din particule cu dimensiuni mai mici de 5 μm) |Grupe carboxil | Cel mult 1 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 460 (ii) CELULOZĂ PUDRĂDefiniție | Celuloză dezintegrată mecanic, purificată, preparată prin prelucrarea alfa-celulozei, obținută sub formă de pastă pentru fabricarea hârtiei din varietăți naturale de plante fibroase. |Denumirea chimică | Celuloză Polimer liniar cu 1:4 reziduuri de glucoză legată |IESCE | 232-674-9 |Formula chimică | (C6H10O5)n |Masă moleculară | (162)n (n este predominant 1000 sau mai mare) |Compoziție | Cel puțin 92 % |Descrierea | Pulbere de culoare albă, inodoră |IdentificareA. Solubilitate | Insolubilă în apă, etanol, eter și acizi anorganici diluați. Puțin solubilă în soluție de hidroxid de sodiu. |B. Test de suspensie | Se amestecă 30 g de probă cu 270 ml de apă într-un agitator electric de viteză mare (12000 rpm) timp de 5 minute. Amestecul rezultat va consta fie dintr-o suspensie cu curgere liberă, fie dintr-o o suspensie greoaie, neomogenă, cu fluiditate scăzută sau inexistentă, cu o ușoară sedimentare și cu un conținut mare de bule de aer. Dacă se obține o suspensie cu curgere liberă, se transferă 100 ml într-un cilindru gradat de 100 ml care se lasă în repaus timp de o oră. Substanțele solide se sedimentează și apare un lichid supernatant. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 7 % (105 °C, 3 ore) |Substanță solubilă în apă | Cel mult 1,0 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,3 %, determinată la 800 ± 25 °C |pH-ul unei suspensii 10 % în apă | pH-ul lichidului supernatant este între 5,0 și 7,5 |Amidon | Nedetectabil La 20 ml dispersie obținută la testul de identificare B se adaugă câteva picături de soluție de iod și se agită. Nu trebuie să apară colorație în albastru-violet sau albastru. |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Dimensiunile particulelor | Cel puțin 5 μm (cel mult 10 % din particule cu dimensiuni mai mici de 5 μm) |E 461 METILCELULOZĂSinonime | Eter metilic de celuloză |Definiție | Metilceluloza este celuloză obținută direct din varietăți naturale de plante fibroase și eterificată parțial cu grupări metilice. |Denumire chimică | Eter metilic al celulozei |Formula chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituite, având următoarea formulă generală: C6H7O2 (OR1) (OR2) (OR3) unde R1, R2, R3 pot să fie fiecare: HCH3CH2CH3 |Masă moleculară | De la aproximativ 20000 până la 380000 |Compoziție | Conține cel puțin 25 % și cel mult 33 % grupări metoxil (-OCH3) și cel mult 5 % grupări hidroxietoxil (-OCH2CH2OH). |Descriere | Pudră granulată sau fibroasă de culoare albă sau ușor gălbuie sau gri, ușor higroscopică, inodoră și insipidă |IdentificareA. Solubilitate | Gonflează în apă, producând o soluție coloidală, vâscoasă, limpede până la opalescentă. Insolubilă în etanol, eter și cloroform. Solubilă în acid acetic glacial. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 10 % (105 °C, 3 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 1,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | 5,0-8,0 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 463 HIDROXIPROPILCELULOZĂSinonime | Eter hidroxipropilic de celuloză |Definiție | Hidroxipropilceluloza este celuloză obținută direct din varietăți naturale de plante fibroase și eterificată parțial cu grupări hidroxipropil. |Denumire chimică | Eter hidroxipropilic al celulozei |Formula chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituite, având următoarea formulă generală: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3) unde R1, R2, R3 pot să fie fiecare: HCH2CHOHCH3CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3CH2CHO[CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3]CH3 |Masă moleculară | De la aproximativ 30000 până la 1000000 |Compoziție | Conține cel puțin 80,5 % grupări de hidroxipropil (-OCH2CHOHCH3) echivalentul a cel mult 4,6 grupări de hidroxipropil per unitatea de anhidroglucoză raportat la substanța anhidră. |Descriere | Pudră granulată sau fibroasă de culoare albă sau ușor gălbuie sau gri, ușor higroscopică, inodoră și insipidă |IdentificareA. Solubilitate | Gonflează în apă, producând o soluție coloidală, vâscoasă, limpede până la opalescentă. Solubilă în etanol. Insolubilă în eter. |B. Gaz cromatografia | Determină substituenții prin gaz cromatografie. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 10 % (105 °C, 3 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | Cel puțin 5,0 și cel mult 8,0 |Propilen clorhidrine | Cel mult 0,1 % mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 464 HIDROXIPROPILMETILCELULOZĂDefiniție | Hidroxipropilmetilceluloza este celuloză obținută direct din varietăți naturale de plante fibroase, eterificată parțial cu grupări metil și cu un grad mic de substituție cu hidroxipropil. |Denumire chimică | Eter 2-hidroxipropilic de metilceluloză |Formula chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituite, având următoarea formulă generală: C6H7O2(OR1)(OR2)(OR3) unde R1, R2, R3 pot să fie fiecare: HCH3CH2CHOHCH3CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3CH2CHO[CH2CHO(CH2CHOHCH3)CH3]CH3 |Formula chimicăMasă moleculară | De la aproximativ 13000 până la 200000 |Compoziție | Conține cel puțin 19 % și cel mult 30 % grupări metoxil (-OCH3) și cel puțin 3 % și cel mult 12 % grupări hidroxipropil (-OCH2CHOHCH3), raportat la substanța anhidră. |Descriere | Pudră granulată sau fibroasă de culoare albă sau ușor gălbuie sau gri, ușor higroscopică, inodoră și insipidă |IdentificareA. Solubilitate | Gonflează în apă, producând o soluție coloidală, vâscoasă, limpede până la opalescentă. Insolubilă în etanol. |B. Gaz cromatografia | Determină substituenții prin gaz cromatografie. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 10 % (105 °C, 3 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 1,5 % pentru produsele cu viscozitate egală sau mai mare de 50 mPa·s. Cel mult 3 % pentru produsele cu vâscozități sub 50 mPa·s. |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | 5,0-8,0 |Propilen clorhidrine | Cel mult 0,1 % mg/kg |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 465 ETILMETILCELULOZĂSinonime | Metiletilceluloza |Definiție | Etilmetilceluloza este celuloză obținută direct din varietăți naturale de plante fibroase, eterificată parțial cu grupări metil și etil. |Denumire chimică | Eter etilmetilic al celulozei |Formula chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituite, având următoarea formulă generală: C6H7O2 (OR1) (OR2) (OR3) unde R1, R2, R3 pot să fie fiecare: HCH3CH2CH3 |Masă moleculară | De la aproximativ 30000 până la 40000 |Compoziție | Conține, raportat la substanța anhidră, cel puțin 3,5 % și cel mult 6,5 % grupări metoxil (-OCH3), cel puțin 14,5 % și cel mult 19 % grupări etoxil (-OCH2CH3) și cel puțin 13,2 % și cel mult 19,6 % din totalul grupărilor alcoxil, calculate în metoxil. |Descriere | Pudră granulată sau fibroasă de culoare albă sau ușor gălbuie sau gri, ușor higroscopică, inodoră și insipidă. |IdentificareA. Solubilitate | Gonflează în apă, producând o soluție coloidală, vâscoasă, limpede până la opalescentă. Solubilă în etanol. Insolubilă în eter. |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 15 % pentru forma fibroasă și cel mult 10 % pentru forma de pudră (105 °C la greutate constantă) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,6 % |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | 5,0-8,0 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |E 466 CARBOXIMETILCELULOZĂ DE SODIUSinonime | Carboximetilceluloză CMC NaCMC CMC de sodiu Gumă de celuloză |Definiție | Carboximetilceluloza este sarea de sodiu parțială a unui eter carboximetilic de celuloză, celuloza fiind obținută direct din varietăți naturale de plante fibroase. |Denumirea chimică | Sarea de sodiu a eterului carboximetilic al celulozei |Formula chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituite, având următoarea formulă generală: C6H7O2 (OR1) (OR2) (OR3) unde R1, R2, R3 pot să fie fiecare: HCH2COONaCH2COOH |Masă moleculară | Mai mare decât aproximativ 17000 (grad de polimerizare de aproximativ 100). |Compoziție | Conține, raportat la substanța anhidră, cel puțin 99,5 %. |Descriere | Pudră granulată sau fibroasă de culoare albă sau ușor gălbuie sau gri, ușor higroscopică, inodoră și insipidă. |IdentificareA. Solubilitate | Rezultă o soluție coloidală vâscoasă cu apa. Insolubilă în etanol. |B. Test de spumare | O soluție 0,1 % de probă se agită puternic. Nu apare strat de spumă (Acest test permite să se facă distincție între carboximetilceluloza de sodiu și alți eteri ai celulozei.). |C. Formarea precipitatului | La 5 ml de soluție 0,5 % de probă se adaugă 5 ml de soluție 5 % de sulfat de cupru sau de sulfat de aluminiu. Apare un precipitat. (Acest test permite să se diferențieze carboximetilceluloza de sodiu de alți eteri ai celulozei, precum și de gelatină, de gumă din semințe de carruba și de guma adragante.) |D. Reacția de culoare | Se adaugă 0,5 g de pudră de carboximetilceluloză de sodiu în 50 ml de apă și se amestecă prin agitare pentru a obține o dispersie omogenă. Se continuă amestecarea până se obține o soluție limpede și se utilizează soluția la următorul test: La 1 mg de probă, diluată cu un volum egal de apă într-o eprubetă mică, se adaugă 5 picături de soluție de 1-naftol. Se înclină eprubeta și se toarnă cu grijă prin prelingere pe peretele eprubetei 2 ml acid sulfuric, astfel încât acesta să formeze un strat inferior. La interfață apare o culoare roșie-violet. |PuritateGrad de substituție | Cel puțin 0,2 și cel mult 1,5 grupări carboximetil (-CH2COOH) per unitatea de anhidroglucoză |Pierdere la uscare | Cel mult 12 % (105 °C la greutate constantă) |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | 5,0-8,5 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 20 mg/kg |Glicolat total | Cel mult 0,4 %, calculat în glicolat de sodiu raportat la substanța anhidră |Sodiu | Cel mult 12,4 % raportat la substanța anhidră |E 470a SĂRURI DE SODIU, POTASIU ȘI CALCIU ALE ACIZILOR GRAȘIDefiniție | Sărurile de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași care se găsesc în uleiurile și grăsimile alimentare; sărurile menționate se obțin din grăsimi și uleiuri comestibile sau din acizi grași alimentari distilați. |Compoziție | Conține cel puțin 95 % raportat la substanța anhidră. |Descriere | Pudre, fulgi sau semisolide ușoare, de culoare albă sau alb-crem. |IdentificareA. Solubilitate | Sărurile de sodiu și de potasiu: solubile în apă și etanol; sărurile de calciu; insolubile în apă, etanol și eter. |B. Teste pozitive pentru cationi și pentru acizii grași | | |PuritateSodiu | Cel puțin 9 % și cel mult 14 %, exprimat în Na2O |Potasiu | Cel puțin 13 % și cel mult 21,5 % exprimat în K2O |Calciu | Cel puțin 8,5 % și cel mult 13 %, exprimat în CaO |Substanțe nesaponificabile | Cel mult 2 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Alcali liberi | Cel mult 0,1 %, exprimat în NaOH |Substanță insolubilă în alcool | Cel mult 0,2 % (numai pentru sărurile de sodiu și de potasiu) |E 470b SĂRURI DE MAGNEZIU ALE ACIZILOR GRAȘIDefiniție | Sărurile de magneziu ale acizilor grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare; sărurile menționate se obțin din grăsimi și uleiuri comestibile sau din acizi grași alimentari distilați. |Compoziție | Conține cel puțin 95 % raportat la substanța anhidră. |Descriere | Pudre, fulgi sau semisolide ușoare, de culoare albă sau alb-crem. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubile în apă, parțial solubile în etanol și eter. |B. Teste pozitive pentru magneziu și pentru acizii grași | | |PuritateMagneziu | Cel puțin 6,5 % și cel mult 11 %, exprimat în MgO |Alcali liberi | Cel mult 0,1 %, exprimat în MgO |Substanțe nesaponificabile | Cel mult 2 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 471 MONOGLICERIDE ȘI DIGLICERIDE ALE ACIZILOR GRAȘISinonime | Monostearat de gliceril Monopalmitat de gliceril Monooleat de gliceril etc. Monostearină, monopalmitină, monooleină etc. GMS (pentru monostearatul de gliceril) |Definiție | Mono- și digliceridele acizilor grași sunt amestecuri de monoesteri, diesteri și triesteri de glicerol ai acizilor grași care se găsesc în uleiurile și grăsimile alimentare. Acestea pot să conțină cantități mici de acizi grași liberi și glicerină liberă. |Compoziție | Conținutul de monoesteri și diesteri: cel puțin 70 %. |Descrierea | Produsul are prezentări variate, de la un lichid uleios de culoare galben pal până la brun pal până la un solid ceros dur, alb sau albicios. Solidele pot fi sub formă de fulgi, pudre sau mici bile. |IdentificareA. Spectru în infraroșu | Caracteristic pentru un ester parțial de acid gras al unui poliol. |B. Teste pozitive pentru glicerină și pentru acizii grași | | |C. Solubilitate | Insolubile în apă, solubile în etanol și toluen. |PuritateConținutul de apă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Indice de aciditate | Cel mult 6 |Glicerină liberă | Cel mult 7 % |Poliglicerine | Cel mult 4 % diglicerină și cel mult 1 % poliglicerine superioare, ambele raportate la conținutul total de glicerină. |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Glicerină totală | Cel puțin 16 % și cel mult 33 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472a ESTERI AI ACIDULUI ACETIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai acidului acetic cu monogliceride și digliceride Acetogliceride Monogliceride și digliceride acetilate Esteri ai acidului acetic și acizilor grași cu glicerina |Definiție | Esteri ai glicerinei cu acidul acetic și acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid acetic liber și gliceride libere. |Descriere | De la lichide foarte fluide, limpezi, până la solide, de culoare variind de la alb la galben pal. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași și pentru acidul acetic | | |B. Solubilitate | Insolubili în apă. Solubili în etanol. |PuritateAlți acizi decât acidul acetic și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acid acetic total | Cel puțin 9 % și cel mult 32 % |Acizi grași liberi (inclusiv acid acetic) | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Glicerină totală | Cel puțin 14 % și cel mult 31 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanșele menșionate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472b ESTERI AI ACIDULUI LACTIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai acidului lactic cu monogliceride și digliceride Lactogliceride Monogliceride și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acid lactic |Definiție | Esteri ai glicerinei cu acidul lactic și acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid lactic liber și gliceride libere. |Descriere | De la lichide foarte fluide, limpezi, până la solide ceroase de consistență variabilă, de culoare variind de la alb la galben pal. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași și pentru acidul lactic | | |B. Solubilitate | Insolubili în apă rece, dar dispersabili în apă fierbinte. |PuritateAlți acizi decât acidul lactic și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acid lactic total | Cel puțin 13 % și cel mult 45 % |Acizi grași liberi (inclusiv acid lactic) | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Glicerină totală | Cel puțin 13 % și cel mult 30 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472c ESTERI AI ACIDULUI CITRIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai acidului citric cu monogliceride și digliceride Citrogliceride Monogliceride și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acid citric |Definiție | Esteri ai glicerinei cu acidul citric și acizi grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid citric liber și gliceride libere. Pot fi neutralizați parțial sau total cu hidroxid de sodiu sau cu hidroxid de potasiu. |Descriere | De la lichide până la solide sau semisolide cerate, de culoare gălbuie până la brun deschis. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași și pentru acidul citric | | |B. Solubilitate | Insolubili în apă rece. Dispersabili în apă fierbinte. Solubili în uleiuri și grăsimi. Insolubili în etanol rece. |PuritateAlți acizi decât acidul citric și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Glicerină totală | Cel puțin 8 % și cel mult 33 % |Acid citric total | Cel puțin 13 % și cel mult 50 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472d ESTERI AI ACIDULUI TARTRIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai acidului tartric cu monogliceride și digliceride Monogliceride și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acid tartric |Definiție | Esteri ai glicerinei cu acidul tartric și acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid tartric liber și gliceride libere. |Descriere | De la lichide vâscoase, lipicioase, de culoare gălbuie până la ceară dură de culoare galbenă. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași și pentru acidul tartric | | |PuritateAlți acizi decât acidul tartric și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Glicerină totală | Cel puțin 12 % și cel mult 29 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acid tartric total | Cel puțin 15 % și cel mult 50 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472e ESTERI AI ACIZILOR MONO- ȘI DIACETILTARTRIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai acidului diacetiltartric cu monogliceride și digliceride Monogliceride și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acizi monoacetiltartric și diacetiltartric Esteri ai glicerinei cu acidul diacetiltartric și acizi grași |Definiție | Amestecuri de esteri ai glicerinei cu acizi mono- și diacetiltartric (obținuți din acid tartric) și acizi grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid tartric liber și acid acetic liber și combinații ale acestora, precum și gliceride libere. Conțin, de asemenea, esteri tartrici și acetici ai acizilor grași. |Descriere | Lichide vâscoase, lipicioase, trecând printr-o consistență asemănătoare grăsimii până la ceară de culoare galbenă care hidrolizează în aer umed, eliberând acid acetic. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași, pentru acidul tartric și pentru acidul acetic | | |PuritateAlți acizi decât acidul acetic, acidul tartric și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Glicerină totală | Cel puțin 11 % și cel mult 28 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acid tartric total | Cel puțin 10 % și cel mult 40 % |Acid acetic total | Cel puțin 8 % și cel mult 32 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 472f AMESTEC DE ESTERI AI ACIDULUI ACETIC ȘI AI ACIDULUI TARTRIC CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | Monogliceride și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acid acetic și cu acid tartric |Definiție | Esteri ai glicerinei cu acizi acetici și tartrici și cu acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Aceștia pot să conțină cantități mici de glicerină liberă, acizi grași liberi, acid tartric liber, acid acetic liber și gliceride libere. Pot să conțină, de asemenea, esteri ai acidului mono- și diacetiltartric cu monogliceridele și digliceridele acizilor grași. |Descriere | Lichide lipicioase până la solide, de culoare albă până la galben pal. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru acizii grași, pentru acidul tartric și pentru acidul acetic | | |PuritateAlți acizi decât acidul acetic, acidul tartric și acizii grași | Nedetectabili |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Glicerină totală | Cel puțin 12 % și cel mult 27 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Acid acetic total | Cel puțin 10 % și cel mult 20 % |Acid tartric total | Cel puțin 20 % și cel mult 40 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 473 ESTERI AI ZAHAROZEI CU ACIZI GRAȘISinonime | Zaharoesteri, sucroesteri Esteri ai zahărului |Definiție | În mod esențial sunt mono-, di- și triesteri ai zaharozei cu acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Se pot prepara din zaharoză și esterii metilici și etilici ai acizilor grași alimentari sau prin extracție din zaharogliceride. La prepararea acestora nu se poate utiliza nici un solvent organic în afară de dimetilsulfoxidă, dimetilformamidă, acetat de etil, propanol-2, 2-metil-1-propanol, propilenglicol și metiletilcetonă. |Compoziție | Conținut de cel puțin 80 % |Descriere | Geluri rigide, solide moi sau pudre de culoare albă până la alb-cenușiu. |IdentificareA. Teste pozitive pentru zaharuri și pentru acizii grași | | |B. Solubilitate | Moderat solubili în apă. Solubili în etanol. |PuritateCenușă sulfatată | Cel mult 2 %, determinată la 800 ± 25 °C |Zaharoză liberă | Cel mult 5 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Metanol | Cel mult 10 mg/kg |Dimetilsulfoxidă | Cel mult 2 mg/kg |Dimetilformamidă | Cel mult 1 mg/kg |2-metil-1-propanol | Cel mult 10 mg/kg |Acetat de etil Propanol-2 Propilenglicol | Cel mult 350 mg/kg, individual sau în combinație | |Metiletilcetonă | Cel mult 10 mg/kg |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, totuși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 474 ZAHAROGLICERIDESinonime | Gliceridele zahărului |Definiție | Zaharogliceridele se produc prin reacția zaharozei cu o grăsime comestibilă sau un ulei comestibil, obținându-se un amestec care conține în principal mono-, di- și triesteri ai zaharozei cu acizi grași împreună cu mono-, di și trigliceridele reziduale din grăsime sau ulei. La prepararea acestora nu se poate utiliza nici un solvent organic în afară de ciclohexan, dimetilformamidă, acetat de etil, 2-metil-1-propanol și propanol-2. |Compoziție | Un conținut de cel puțin 40 % și de cel mult 60 % esteri ai zaharozei cu acizi grași. |Descriere | Mase solide moi, geluri rigide sau pudre de culoare albă sau alburie. |IdentificareA. Teste pozitive pentru zahăr și pentru acizii grași | | |B. Solubilitate | Insolubile în apă rece. Solubile în etanol |PuritateCenușă sulfatată | Cel mult 2 %, determinată la 800 ± 25 °C |Zaharoză liberă | Cel mult 5 % |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimat în acid oleic |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Metanol | Cel mult 10 mg/kg |Dimetilformamidă | Cel mult 1 mg/kg |2-metil-1-propanol Ciclohexan | Cel mult 10 mg/kg, individual sau în combinație | |Acetat de etil Propanol-2 | Cel mult 350 mg/kg, individual sau în combinație | |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 475 ESTERI POLIGLICERICI AI ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri ai poliglicerolului cu acizi grași Esteri ai poliglicerinei ai esterilor acizilor grași |Definiție | Esterii poliglicerici ai acizilor grași se produc prin esterificarea poliglicerinei cu uleiuri și grăsimi alimentare sau cu acizii grași care se găsesc în uleiuri și grăsimi alimentare. Partea de poliglicerină este alcătuită în principal din di-, tri- și tetraglicerină și conține cel mult 10 % poliglicerine egale sau mai mari decât heptaglicerina. |Compoziție | Conținutul total de ester al acizilor grași este de cel puțin 90 %. |Descriere | De la lichide uleioase până la foarte vâscoase, de culoare variind de la galben-deschis până la culoarea chihlimbarului; solide moi sau plastice de culoare cafeniu deschis până la brun de intensitate medie; solide dure, ceroase, de culoare cafeniu deschis până la brun. |IdentificareA. Teste pozitive pentru glicerină, pentru poliglicerine și pentru acizii grași | | |B. Solubilitate | Esterii variază de la foarte hidrofili la foarte lipofili, dar clasa tinde să fie dispersabilă în apă și solubilă în solvenți organici și uleiuri organice. |PuritateCenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Alți acizi decât acizii grași | Nedetectabili |Acizi grași liberi | Cel mult 6 %, estimat în acid oleic |Total glicerină și poliglicerină | Cel puțin 18 % și cel mult 60 % |Glicerină și poliglicerină libere | Cel mult 7 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 476 POLIRICINOLEAT DE POLIGLICERINĂSinonime | Esteri ai glicerinei cu acizi grași condensați din ulei de ricin Esteri poliglicerici ai acizilor grași policondensați din ulei de ricin Esteri poliglicerici ai acidului ricinoleic interesterificat PGPR |Definiție | Poliricinoleatul de poliglicerină se prepară prin esterificarea poliglicerinei cu acizii grași condensați din ulei de ricin. |Descriere | Lichid cu vâscozitate mare, limpede. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă și etanol. Solubil în eter, hidrocarburi și hidrocarburi halogenate. |B. Teste pozitive pentru glicerină, pentru poliglicerină și pentru acidul ricinoleic | | |C. Indice de refracție [n]65 | 1,4630-1,4665 |PuritatePoliglicerine | Partea poliglicerinei este constituită din cel puțin 75 % di-, tri- și tetraglicerine și conține cel mult 10 % poliglicerine egale sau mai mari decât heptaglicerina. |Indice de hidroxil | Cel puțin 80 și cel mult 100 |Indice de aciditate | Cel mult 6 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 477 ESTERI PROPAN-1,2-DIOLICI AI ACIZILOR GRAȘISinonime | Esteri propilenglicolici ai acizilor grași |Definiție | Sunt constituiți din amestecuri de monoesteri și diesteri propan-1,2-diolici ai acizilor grași care se găsesc în grăsimi și uleiuri alimentare. Partea de alcool este constituită exclusiv din propan-1,2-diol împreună cu dimer și urme de trimer. Nu sunt prezenți alți acizi organici în afară de acizii grași alimentari. |Compoziție | Conținutul total de ester al acizilor grași este de cel puțin 85 %. |Descriere | Lichide limpezi sau solide ceroase sub formă de fulgi, bile sau solide cu un miros slab. |IdentificareA. Teste pozitive pentru propilenglicol și pentru acizi grași | | |PuritateCenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Alți acizi decât acizii grași | Nedetectabili |Acizi grași liberi | Cel mult 6 %, estimat în acid oleic |Total propan-1,2-diol | Cel puțin 11 % și cel mult 31 % |Propan-1,2-diol liber | Cel mult 5 % |Dimer și trimer ai propilenglicolului | Cel mult 0,5 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, deși substanțele menționate pot fi prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimat în oleat de sodiu) |E 479b ULEI DE SOIA OXIDAT TERMIC INTERACȚIONAT CU MONOGLICERIDELE ȘI DIGLICERIDELE ACIZILOR GRAȘISinonime | TOSOM |Definiție | Uleiul de soia oxidat termic interacționat cu mono- și digliceridele acizilor grași este un amestec complex de esteri ai glicerinei cu acizii grași care se găsesc în grăsimea și acizii grași alimentari din uleiul de soia oxidat termic. Se produce prin reacția și dezodorizarea sub vid la 130 °C a 10 % din uleiul de soia oxidat termic cu 90 % mono- și digliceride ale acizilor grași alimentari. Uleiul de soia se produce exclusiv din varietăți naturale de boabe de soia. |Descriere | Consistență solidă sau de ceară de culoare variind de la galben pal până la brun deschis. |IdentificareA. Solubilitate | Insolubil în apă. Solubil în ulei sau grăsime fierbinte. |PuritateInterval de topire | 55-65 °C |Acizi grași liberi | Cel mult 1,5 %, estimat în acid oleic |Glicerină liberă | Cel mult 2 % |Total acizi grași | 83-90 % |Total glicerină | 16-22 % |Esteri metilici ai acizilor grași care nu formează produs de adaos cu ureea | Cel mult 9 % din totalul esterilor metilici ai acizilor grași |Acizii grași insolubili în eter de petrol | Cel mult 2 % din totalul acizilor grași |Indice de peroxid | Cel mult 3 |Epoxizi | Cel mult 0,03 % oxigen oxiran |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 481 STEAROIL-2-LACTILAT DE SODIUSinonime | Stearoil lactilat de sodiu Stearoil lactat de sodiu |Definiție | Amestec de săruri de sodiu ale acidului stearoil lactilic și ale polimerului acestuia cu cantități mici de săruri de sodiu ale altor acizi înrudiți, obținut prin reacția acidului stearic cu acidul lactic. Pot fi prezenți și alți acizi grași alimentari, liberi sau esterificați, datorită prezenței lor în acidul stearic utilizat. |Denumirea chimică | Di-2-stearoil lactat de sodiu Di(2-stearoiloxi)propionat de sodiu |IESCE | 246-929-7 |Formula chimică (componentele principale) | C12H39O4Na C19H35O4Na |Descriere | Pudră sau solid casant de culoare albă sau ușor gălbuie, cu miros caracteristic |IdentificareA. Teste pozitive pentru sodiu, pentru acizii grași și pentru acidul lactic | | |B. Solubilitate | Insolubil în apă. Solubil în etanol. |PuritateSodiu | Cel puțin 2,5 % și cel mult 5 % |Indice de ester | Cel puțin 90 și cel mult 190 |Indice de aciditate | Cel puțin 60 și cel mult 130 |Total acid lactic | Cel puțin 15 % și cel mult 40 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 482 STEAROIL-2-LACTILAT DE CALCIUSinonime | Stearoil lactat de calciu |Definiție | Amestec de săruri de calciu ale acidului stearoil lactilic și ale polimerului acestuia cu săruri de calciu ale altor acizi înrudiți, obținut prin reacția acidului stearic cu acidul lactic. Pot fi prezenți și alți acizi grași alimentari, liberi sau esterificați, datorită prezenței lor în acidul stearic utilizat. |Denumirea chimică | Di-2-stearoil lactat de calciu Di(2-stearoiloxi)propionat de calciu |IESCE | 227-335-7 |Formula chimică | C42H78O8Ca C38H70O8Na |Descriere | Pudră sau solid casant de culoare albă sau ușor gălbuie, cu miros caracteristic |IdentificareA. Teste pozitive pentru calciu, pentru acizii grași și pentru acidul lactic | | |B. Solubilitate | Ușor solubil în apă fierbinte. |PuritateCalciu | Cel puțin 1 % și cel mult 5,2 % |Indice de ester | Cel puțin 125 și cel mult 190 |Total acid lactic | Cel puțin 15 % și cel mult 40 % |Indice de aciditate | Cel puțin 50 și cel mult 130 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 483 TARTRAT DE STEARILSinonime | Palmitil tartrat de stearil |Definiție | Produs de esterificare a acidului tartric cu alcool stearilic comercial, care este constituit în principal din alcool stearilic și alcool palmitilic. Este constituit în principal din diester, cu mici cantități de monoester și din materii prime netransformate. |Denumirea chimică | Tartrat de distearil Tartrat de dipalmitil |Formula chimică | C38H74O6 până la C40H78O6 |Masă moleculară | 627-655 |Compoziție | Conținutul total de esteri de cel puțin 90 %, ce corespunde unui indice de ester de cel puțin 163 și cel mult 180. |Descriere | Solid uleios, de culoare crem (la 25 °C) |IdentificareA. Teste pozitive pentru tartru | | |B. Interval de topire | Între 67 °C și 77 °C. După saponificare, alcoolii grași saturați cu catenă lungă au intervalul de topire între 49 °C și 55 °C. |PuritateIndice de hidroxil | Cel puțin 200 și cel mult 220 |Indice de aciditate | Cel mult 5,6 |Conținut total de acid tartric | Cel puțin 18 % și cel mult 35 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 %, determinată la 800 ± 25 °C |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |Substanțe nesaponificabile | Cel puțin 77 % și cel mult 83 % |Indice de iod | Cel mult 4 (Wijs) |E 491 MONOSTEARAT DE SORBITANDefiniție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai anhidridelor acestuia cu acidul stearic comercial, comestibil. |IESCE | 215-664-9 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % amestec de sorbitol, sorbitan și esterii izosorbidici. |Descrierea | Bile sau fulgi ușori de culoare crem până la cafeniu deschis sau solide ceroase, dure, cu un ușor miros caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil la temperaturi mai mari decât temperatura sa de topire în toluen, dioxan, tetraclorură de carbon, eter, metanol, etanol și anilină; insolubil în eter de petrol și acetonă; insolubil în apă rece, dar dispersabil în apă caldă; solubil cu turbiditate la temperaturi de peste 50 °C în ulei mineral și acetat de etil. |B. Interval de solidificare | 50-52 °C |C. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic pentru un ester parțial de acid gras și de poliol |PuritateApă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 % |Indice de aciditate | Cel mult 10 |Indice de saponificare | Cel puțin 147 și cel mult 157 |Indice de hidroxil | Cel puțin 235 și cel mult 260 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 492 TRISTEARAT DE SORBITANDefiniție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai anhidridelor acestuia cu acidul stearic comercial, comestibil. |IESCE | 247-891-4 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % amestec de sorbitol, sorbitan și esteri izosorbidici. |Descrierea | Fulgi sau bile ușoare de culoare crem până la cafeniu deschis sau solide ceroase, dure, cu miros slab. |IdentificareA. Solubilitate | Ușor solubil în toluen, eter, tetraclorură de carbon și acetat de etil; dispersabil în eter de petrol, ulei mineral, uleiuri vegetale, acetonă și dioxan; insolubil în apă, metanol și etanol. |B. Interval de solidificare | 47-50 °C |C. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic unui ester parțial de acid gras și de poliol |PuritateApă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 % |Indice de aciditate | Cel mult 15 |Indice de saponificare | Cel puțin 176 și cel mult 188 |Indice de hidroxil | Cel puțin 66 și cel mult 80 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 493 MONOLAURAT DE SORBITANDefiniție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai anhidridelor acestuia cu acidul lauric comercial, comestibil. |IESCE | 215-663-3 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % amestec de sorbitol, sorbitan și esteri izosorbidici. |Descriere | Lichid vâscos, uleios, de culoarea chihlimbarului, bile sau fulgi de culoare crem deschis până la cafeniu deschis sau solide ceroase, dur, cu miros slab. |IdentificareA. Solubilitate | Dispersabil în apă rece și caldă. |B. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic pentru un ester parțial de acid gras și poliol |PuritateApă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 % |Indice de aciditate | Cel mult 7 |Indice de saponificare | Cel puțin 155 și cel mult 170 |Indice de hidroxil | Cel puțin 330 și cel mult 358 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 494 MONOOLEAT DE SORBITANDefiniție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai anhidridelor acestuia cu acidul oleic comercial, comestibil. Principalul component este monooleatul de 1,4-sorbitan. Alți componenți includ monooleatul izosorbidic, dioleatul de sorbitan și trioleatul de sorbitan. |IESCE | 215-665-4 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % amestec de sorbitol, sorbitan și esteri izosorbidici. |Descriere | Lichid vâscos, de culoarea chihlimbarului, bile sau fulgi de culoare crem deschis până la cafeniu deschis sau solide ceroase, dure, cu miros caracteristic slab. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil la temperaturi mai mari decât temperatura de topire în etanol, eter, acetat de etil, anilină, toluen, dioxan, eter de petrol și tetraclorură de carbon. Insolubil în apă rece, dispersabil în apă caldă. |B. Indice de iod | Reziduul de acid oleic, obținut prin saponificarea monooleatului de sorbitan la analiză, are un indice de iod cuprins între 80 și 100. |PuritateApă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 % |Indice de aciditate | Cel mult 8 |Indice de saponificare | Cel puțin 145 și cel mult 160 |Indice de hidroxil | Cel puțin 193 și cel mult 210 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 495 MONOPALMITAT DE SORBITANSinonime | Palmitat de sorbitan |Definiție | Amestec de esteri parțiali ai sorbitolului și ai anhidridelor acestuia cu acid palmitic comercial, comestibil. |IESCE | 247-568-8 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % amestec de sorbitol, sorbitan și esteri izosorbidici. |Descriere | Bile sau fulgi de culoare crem deschis până la cafeniu deschis sau solide ceroase, dure, cu miros caracteristic slab. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil la temperaturi mai mari decât temperatura sa de topire în etanol, metanol, eter, acetat de etil, anilină, toluen, dioxan, eter de petrol și tetraclorură de carbon. Insolubil în apă rece, dispersabil în apă caldă. |B. Interval de solidificare | 45-47 °C |C. Spectru de absorbție în infraroșu | Caracteristic pentru un ester parțial de acizi grași și poliol |PuritateApă | Cel mult 2 % (metoda Karl Fischer) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,5 % |Indice de aciditate | Cel mult 7,5 |Indice de saponificare | Cel puțin 140 și cel mult 150 |Indice de hidroxil | Cel puțin 270 și cel mult 305 |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 508 CLORURĂ DE POTASIUSinonime | Silvină Silviti |DefinițieDenumirea chimică | Clorură de potasiu |IESCE | 231-211-8 |Formula chimică | KCl |Masă moleculară | 74,56 |Compoziție | Conține cel puțin 99 % raportat la substanța uscată. |Descrierea | Cristale prismatice, alungite sau cubice, incolore sau pudră granulată albă. Inodoră. |IdentificareA. Solubilitate | Foarte solubilă în apă. Insolubilă în etanol. |B. Teste pozitive pentru potasiu și pentru clorură | | |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 1 % (105 °C, 2 ore) |Sodiu | Test negativ |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Metale grele (exprimate în Pb) | Cel mult 10 mg/kg |E 579 GLUCONAT FEROSDefinițieDenumirea chimică | Di-D-gluconat feros dihidrat Di-gluconat de fier (II) dihidrat |IESCE | 206-076-3 |Formula chimică | C12H22FeO14 · 2H2O |Masă moleculară | 482,17 |Compoziție | Conține cel puțin 95 % raportat la substanța uscată |Descriere | Pudră sau granule de culoare variind de la galben verzui pal până la gri-gălbui, care poate să prezinte un miros ușor de zahăr ars. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă ușor încălzită. Practic insolubil în etanol. |B. Test pozitiv pentru ionii de fier | | |C. Testul de formare a derivatelor de fenilhidrazină ai acidului gluconic pozitiv | | |D. pH-ul unei soluții 10 % | 4-5,5 |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 10 % (105 °C, 16 ore) |Acid oxalic | Nedetectabil |Fier (Fe III) | Cel mult 2 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Substanțe reducătoare | Cel mult 0,5 %, exprimate în glucoză |E 585 LACTAT FEROSSinonime | Lactat de fier (II) 2-hidroxi-propanoat de fier (II) Acid propanoic, sare (2:1) de 2-hidroxi-fier (2+) |DefinițieDenumirea chimică | 2-hidroxi-propanoat feros |IESCE | 227-608-0 |Formula chimică | C6H10FeO6 · xH2O (x = 2 sau 3) |Masă moleculară | 270,02 (dihidrat) 288,03 (trihidrat) |Compoziție | Conține cel puțin 96 % raportat la substanța uscată. |Descriere | Cristale de culoare alb-verzuie sau pudră de culoare verde deschis, cu miros caracteristic. |IdentificareA. Solubilitate | Solubil în apă. Practic insolubil în etanol. |B. Test pozitiv pentru ionii de fier și pentru lactat | | |C. pH-ul unei soluții 2 % | 4-6 |PuritatePierdere la uscare | Cel mult 18 % (100 °C, sub vid, aproximativ 700 mm Hg) |Fier (Fe III) | Cel mult 0,6 % |Arsen | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg" |--------------------------------------------------