title: Directiva 1999/61/CE a Comisiei din 18 iunie 1999 de modificare a anexelor la Directivele 79/373/CEE și 96/25/CE ale Consiliului (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               03/Volumul 28

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               157

         31999L0061

               L 162/67

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 1999/61/CE A COMISIEI

   din 18 iunie 1999
   de modificare a anexelor la Directivele 79/373/CEE și 96/25/CE ale Consiliului
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 79/373/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind comercializarea furajelor combinate (1), modificată ultima dată de Directiva 98/87/CE (2) în special articolul 10 litera (e),
   având în vedere Directiva 96/25/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind circulația materiilor prime pentru furaje, de modificare a Directivelor 70/524/CEE, 74/63/CEE, 82/471/CEE și 93/74/CEE și de abrogare a Directivei 77/101/CEE (3), modificată ultima dată de Directiva 98/67/CE (4) a Comisiei, în special articolul 11 litera (b),

               (1)

               Întrucât Decizia 94/381/CE a Comisiei din 27 iunie 1994 privind anumite măsuri de protecție cu privire la encefalopatia spongiformă bovină și alimentația pe bază de proteine derivate de mamifere (5), modificată ultima dată de Decizia 1999/129/CE (6), interzice hrănirea rumegătoarelor cu proteine obținute din țesuturi de mamifere, concomitent cu exceptarea anumitor produse deoarece se consideră că nu prezintă un risc pentru sănătate.

               (2)

               Întrucât Decizia 1999/129/CE extinde lista produselor exceptate la „proteine hidrolizate cu greutatea moleculară mai mică de 10 000 daltoni derivate din piei de animale”, produse în anumite condiții.

               (3)

               Întrucât, din motive practice și de consecvență legislativă, Decizia1999/420/CE (7) a Comisiei modifică în mod corespunzător Decizia 91/516/CEE (8) a Comisiei, stabilind o listă de ingrediente a căror utilizare este interzisă în furajele combinate.

               (4)

               Întrucât Directivele 96/25/CE și 79/373/CEE prevăd norme generale și, respectiv, specifice privind etichetarea materiilor prime pentru furaje și furaje combinate; întrucât, pentru a împiedica utilizatorii furajelor ce conțin proteine derivate din anumite țesuturi de mamifere să hrănească rumegătoarele cu acest tip de hrană deoarece nu cunosc normele existente privind materiile prime pentru furaje și normele veterinare, aceste directive prevăd o etichetare corespunzătoare a acestor materii prime pentru furaje, atrăgând atenția asupra interzicerii utilizării lor la hrănirea rumegătoarelor și incluzând, de asemenea, lista produselor exceptate; întrucât, prin urmare, lista trebuie modificată corespunzător.

               (5)

               Întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru hrana a nimalelor,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Punctul 7.1 al doilea paragraf, a treia liniuță din partea A a anexei la Directiva 79/373/CEE se înlocuiește cu următorul text:

               „—

               proteine hidrolizate cu greutatea moleculară mai mică de 10 000 daltoni care sunt:

                           (i)

                           derivate din piei de animale sacrificate într-un abator și care au fost controlate ante mortem de către un veterinar oficial, în conformitate cu capitolul VI din anexa I la Directiva 64/433/CEE, constatate, în urma acestui control, ca fiind corespunzătoare pentru sacrificare în sensul directivei respective
                           și

                           (ii)

                           fabricate în cadrul unui proces de producție care implică măsuri adecvate de reducere la minim a contaminării pieilor de animale, pregătirea pieilor cu ajutorul saramurii, tratare cu var și spălare intensivă urmată de expunerea materialului la un pH >11, timp > 3 ore, la o temperatură > 80 °C și apoi de un tratament termic la > 140 °C timp de 30 minute la > 3,6 bari sau de un proces de fabricație echivalent, aprobat de Comisie după consultarea comitetului științific competent
                           și

                           (iii)

                           provenind din unități care desfășoară un program de autocontrol (HACCP);”.

         Articolul 2
   Punctul 1 al doilea paragraf a treia liniuță din partea A capitolul VIII din anexa la Directiva 96/25/CE se înlocuiește cu următorul text:

               „—

               proteine hidrolizate cu o greutate moleculară mai mică de 10 000 daltoni care sunt:

                           (i)

                           derivate din piei de animale sacrificate într-un abator și care au fost controlate ante mortem de către un veterinar oficial conform capitolului VI din anexa I la Directiva 64/433/CEE și găsite corespunzătoare, în urma acestui control, pentru sacrificare în sensul directivei respective
                           și

                           (ii)

                           produse printr-un proces de producție care implică măsuri adecvate de reducere la minim a contaminării pieilor de animale, pregătirea pieilor cu ajutorul saramurii, tratare cu var și spălare intensivă urmată de expunerea materialului la un pH >11, timp > 3 ore, la o temperatură > 80 °C și apoi de un tratament termic la > 140 °C timp de 30 minute la > 3,6 bari sau de un proces de fabricație echivalent, aprobat de Comisie după consultarea comitetului științific competent
                           și

                           (iii)

                           provenind din unități care desfășoară un program de autocontrol (HACCP);”.

         Articolul 3
   (1)   Până la 31 octombrie 1999, statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 18 iunie 1999.

            Pentru Comisie

         Franz FISCHLER

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 86, 6.4.1979, p. 30.

      (2)  JO L 318, 27.11.1998, p. 43.

      (3)  JO L 125, 23.5.1996, p. 35.

      (4)  JO L 261, 24.9.1998, p. 10.

      (5)  JO L 172, 7.7.1994, p. 23.

      (6)  JO L 41, 16.2.1999, p. 14.

      (7)  JO L 162, 26.6.1999, p. 69.

      (8)  JO L 281, 9.10.1991, p. 23.


title: Prima Directivă a Comisiei din 15 iulie 1986 de stabilire a metodelor de prelevare a probelor în vederea analizei chimice a cazeinelor și cazeinaților alimentari

text:
               13/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               208

         31986L0424

               L 243/29

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      PRIMA DIRECTIVĂ A COMISIEI

   din 15 iulie 1986
   de stabilire a metodelor de prelevare a probelor în vederea analizei chimice a cazeinelor și cazeinaților alimentari
   (86/424/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 83/417/CEE a Consiliului din 25 iulie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre în legătură cu anumite lactoproteine (cazeine și cazeinați) destinate consumului uman (1), în special articolul 9,
   întrucât, în temeiul articolului 9 din Directiva 83/417/CEE, prelevarea probelor de cazeine și cazeinați se realizează în conformitate cu procedurile comunitare;
   întrucât se dorește adoptarea unei serii inițiale de metode de prelevare a probelor în vederea analizei chimice, pentru care s-au definitivat studii;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produsele alimentare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Măsurile privind prelevarea probelor, prevăzute la articolul 9 litera (b) din Directiva 83/417/CEE, sunt cele prezentate în anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 15 ianuarie 1988 (2). Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 1986.

            Pentru Comisie

            COCKFIELD

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 237, 26.8.1983, p. 25.

      (2)  Dată ce corespunde celor 18 luni de la adoptarea prezentei directive.
   ANEXĂ
   METODE DE PRELEVARE A PROBELOR ÎN VEDEREA CONTROLULUI PRIN ANALIZĂ CHIMICĂ A ANUMITOR CAZEINE ȘI CAZEINAȚI ALIMENTARI DESTINAȚI CONSUMULUI UMAN
   I.   DISPOZIȚII GENERALE
   1.   Dispoziții administrative

   1.1.   Personalul

   Prelevarea probelor se realizează de către o persoană calificată desemnată conform reglementărilor statelor membre.
   1.2.   Sigilarea și etichetarea probelor

   Fiecare probă prelevată pentru utilizare oficială se ambalează, se sigilează și se etichetează la locul prelevării și se identifică conform reglementărilor statelor membre.
   1.3.   Probe identice

   Se prepară simultan cel puțin două probe reprezentative echivalente pentru analiză. Sub rezerva legislației comunitare ce urmează a fi definită, procedura și numărul de probe care trebuie să se preleveze se stabilesc în funcție de legislația națională în domeniul respectiv a fiecărui stat membru.
   Probele se expediază la laboratoare cât mai curând posibil după prelevare.
   1.4.   Procesul-verbal

   Probele sunt însoțite de un proces-verbal care se redactează în conformitate cu legislația statelor membre.
   2.   Echipamentul pentru prelevarea probelor

   2.1.   Specificații

   Tot echipamentul pentru prelevarea probelor este realizat dintr-un material corespunzător, cu o rezistență specifică, astfel încât să nu producă modificări ale probei în timpul prelevării și modificări care ar putea să afecteze rezultatul examinării ulterioare. Se recomandă folosirea inoxului la producerea acestuia.
   Toate suprafețele sunt netede și fără fisuri și toate colțurile sunt rotunjite. Echipamentul pentru prelevarea probelor îndeplinește măsurile stabilite pentru fiecare produs din care trebuie să se ia probe.
   3.   Recipientele pentru probele prelevate

   3.1.   Specificații

   Materialele și structura recipientelor și capacelor asigură protecția specifică a probelor și nu produc modificări ale probelor care pot să afecteze rezultatul analizei sau examinării ulterioare. Materialele recomandate sunt sticla, unele metale și anumite materiale plastice. Recipientele sunt de preferință opace. Dacă sunt transparente sau translucide, recipientele cu probe se depozitează în locuri întunecoase.
   Recipientele și capacele sunt curate și uscate. Forma și capacitatea recipientului satisface măsurile stabilite pentru produsul din care trebuie să se ia probe.
   Se pot utiliza recipientele de unică folosință din material plastic, recipientele din material plastic, recipiente din materiale laminate care includ o folie de aluminiu sau pungi din material plastic potrivit, prevăzute cu sisteme de închidere corespunzătoare.
   În afară de pungile din materiale plastice, celelalte recipiente sunt foarte bine închise, fie cu un dop potrivit, fie cu un capac cu filet, din material plastic sau metal, care să aibă, dacă este necesar, o căptușeală din material plastic etanșă la aer. Se recomandă ca orice dop sau căptușeală care se utilizează să fie insolubile, neabsorbante, rezistente la murdărie și să nu influențeze mirosul, aroma, proprietățile sau compoziția probei.
   Dopurile se produc din sau se acoperă cu materiale neabsorbante și inodore.
   4.   Modul de ambalare a probelor

   Recipientul se închide imediat după introducerea probei prelevate.
   5.   Depozitarea probelor

   Temperatura recomandată pentru depozitarea probelor de cazeine și cazeinați nu depășește 25 °C.
   6.   Transportul probelor

   Probele se duc la laboratorul răspunzător de analize cât mai repede posibil (de preferință în termen de 24 de ore de la prelevarea probelor).
   În timpul transportului, se iau măsuri de precauție pentru a preveni expunerea probelor la mirosuri contaminante, la lumina soarelui sau la temperaturi mai mari de 25 °C.
   II.   METODĂ – PRELEVAREA PROBELOR DE CAZEINE ȘI CAZEINAȚI ALIMENTARI
   1.   Domeniul de aplicare

   Prezenta metodă descrie modul de prelevare a probelor în vederea analizei chimice a:

               —

               cazeinelor din acizii alimentari;

               —

               cazeinelor din cheagurile alimentare;

               —

               cazeinaților alimentari.

         2.   Echipamentul

   Conform punctului 2 din dispozițiile generale.
   2.1.   Sondele

   De lungime suficientă, pentru a ajunge la fundul recipientului cu produs. Se recomandă sondele conforme prevederilor din partea III din prezenta directivă.
   2.2.   Lingura, spatula sau căușul

   Încăpătoare.
   2.3.   Recipientele pentru probe

   Conform punctului 3 din dispozițiile generale.
   3.   Modul de lucru

   3.1.   Aspecte generale

   Se are grijă ca produsul din recipient să absoarbă cât mai puțină umiditate atmosferică în intervalul de timp anterior prelevării probei în vederea analizei. Recipientul cu produs se reînchide bine după prelevarea probei.
   3.2.   Modul de lucru

   3.2.1.   Prelevarea mostrelor
   Se ia o probă de cel puțin 200 de grame. Sonda curată și uscată se trece prin produs, dacă este necesar, cu recipientul înclinat sau culcat pe o parte. Sonda se orientează cu deschizătura în jos și penetrează în produs cu viteză constantă. Când sonda ajunge la fundul recipientului, se rotește cu 180°, se retrage și conținutul se descarcă în recipientul special pentru probă. Se efectuează una sau mai multe sondări, astfel încât să se obțină o probă de cel puțin 200 de grame. Recipientul pentru probă se închide imediat după definitivarea prelevării. În acest mod se procedează pentru prelevarea de probe din același lot.
   3.2.2.   Prelevarea de probe din produsele ambalate în ambalaje mici pentru comerțul cu amănuntul
   Pachetul intact, care nu a fost deschis, poate constitui o probă. Se recomandă să se ia, pe cât posibil, unul sau mai multe pachete din același lot pentru a forma o probă de cel puțin 200 de grame.
   Dacă varianta menționată nu este posibilă, se aplică altă metodă pentru a constitui o probă reprezentativă.
   3.2.3.   Conservarea, depozitarea și transportul probei
   Conform punctelor 5 și 6 din dispozițiile generale.
   III.   SONDE PENTRU PRELEVAREA DE PROBE DE CAZEINE ȘI CAZEINAȚI ALIMENTARI ÎN VRAC
   1.   Tipuri de sonde

               Tipul A

               :

               lung (a se vedea figura 1);

               Tipul B

               :

               scurt (a se vedea figura 1).

         2.   Materiale

   Lama și tija trebuie realizate din metal lustruit, de preferință inox. Capul de apucare, la tipul lung, se recomandă să fie din inox. Sonda de tip scurt are un cap de apucare detașabil, din lemn sau material plastic, prevăzut cu o blocare tip baionetă pe lamă.
   3.   Construcția

   3.1.   Forma, materialul și finisajul sondei trebuie să permită o curățare ușoară.
   3.2.   Capătul proeminent al lamei de tip A este suficient de ascuțit pentru a folosi drept racletă.
   3.3.   Vârful lamei este suficient de ascuțit pentru a facilita prelevarea probelor.
   4.   Dimensiuni principale

   Dimensiunile sondelor (cu o toleranță de 10 %) sunt cele specificate în tabelul de mai jos:

               (în mm)

               Tipul A
               lung

               Tipul B
               scurt

               Lungimea lamei

               800

               400

               Grosimea metalului lamei

               1-2

               1-2

               Diametrul interior al lamei la vârf

               18

               32

               Diametrul interior al lamei la capul de apucare sau tijă

               22

               28

               Lățimea deschizăturii la vârf

               4

               20

               Lățimea deschizăturii la capul de apucare sau tijă

               14

               14

         5.   Notă privind utilizarea sondelor

   5.1.   La pulberile cu o granulație mai mică, sondele se pot introduce vertical. Sondele de tip A se umplu complet prin răsucire și apoi se retrag vertical.
   Sondele de tip B sunt deja umplute în timpul introducerii, dar trebuie să fie retrase în poziție oblică pentru a preveni pierderile pe la capătul inferior.
   5.2.   În cazul pulberilor granulate, recipientele se înclină, sondele se inserează aproape orizontal cu deschizătura în jos și se retrag cu deschizătura în sus.
   Figură
   SONDE PENTRU PRELEVAREA DE MOSTRE DE CAZEINE ȘI CAZEINAȚI


title: Directiva 2005/50/CE a Comisiei din 11 august 2005 privind reclasificarea protezelor articulare pentru șold, genunchi și umăr în cadrul Directivei 93/42/CEE a Consiliului referitoare la dispozitivele medicaleText cu relevanță pentru SEE.

text:
               13/Volumul 49

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               155

         32005L0050

               L 210/41

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2005/50/CE A COMISIEI

   din 11 august 2005
   privind reclasificarea protezelor articulare pentru șold, genunchi și umăr în cadrul Directivei 93/42/CEE a Consiliului referitoare la dispozitivele medicale
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (1), în special articolul 13 alineatul (1) litera (b),
   având în vedere cererile prezentate de Franța și Regatul Unit,
   întrucât:

               (1)

               Pe baza normelor de clasificare stabilite în anexa IX la Directiva 93/42/CEE, protezele articulare reprezintă dispozitive medicale din clasa IIb.

               (2)

               Franța și Regatul Unit au solicitat clasificarea protezelor articulare totale ca dispozitive medicale din clasa III, prin derogare de la dispozițiile din anexa IX la Directiva 93/42/CEE, în vederea asigurării unei evaluări de conformitate corespunzătoare protezelor articulare totale înaintea comercializării acestora.

               (3)

               Evaluarea conformității se bazează pe un număr de elemente cum ar fi o clasificare corespunzătoare, numirea și controlul organismelor notificate, precum și punerea corespunzătoare în aplicare a modulelor de evaluare a conformității descrise în Directiva 93/42/CEE.

               (4)

               Reclasificarea prin derogare de la normele de clasificare stabilite în anexa IX la Directiva 93/42/CEE este indicată în cazul în care deficiențele identificate datorită caracteristicilor specifice ale unui produs vor fi depășite într-un mod mai potrivit în conformitate cu procedurile de evaluare corespunzătoare noii categorii.

               (5)

               Protezele de șold, cot și umăr trebuie să se distingă de alte proteze de articulații, datorită complexității deosebite a funcției articulației care trebuie reconstituită și creșterii consecvente a riscului de eșec datorită dispozitivului însuși.

               (6)

               În special, protezele de șold și genunchi sunt implanturi care suportă greutate și sunt extrem de sofisticate, la care riscurile repetării operației sunt cu mult mai mari decât la alte articulații.

               (7)

               Implanturile de umăr, care sunt supuse unor forțe dinamice similare, reprezintă o tehnică mai recentă; posibila lor înlocuire ridică în principal probleme medicale grave.

               (8)

               De altfel, chirurgia protezelor de șold, genunchi și umăr se practică tot mai mult la persoane tinere cu speranță ridicată de viață; în consecință, necesitatea unei funcționări corecte a acestor implanturi pe toată durata de viață a pacienților și a reducerii repetării operației cu riscurile sale este tot mai accentuată.

               (9)

               Nu sunt disponibile întotdeauna date clinice specifice, inclusiv performanțele pe termen lung, pentru protezele de șold, genunchi și umăr înainte ca acestea să fie introduse pe piață și date în folosință; în consecință, trebuie să se acorde o atenție deosebită concluziilor privind datele clinice colectate de către producător în cadrul evaluării conformității produselor respective cu cerințele referitoare la caracteristicile și performanțele lor, menționate la anexa I secțiunile 1 și 3 la Directiva 93/42/CEE care trebuie supuse unei examinări atente în vederea verificării caracterului adecvat al datelor clinice disponibile.

               (10)

               Protezele articulare totale pot constitui obiectul unor modificări multiple după introducerea lor în utilizarea clinică și introducerea pe piață, ca în cazul protezelor de șold și genunchi aflate pe piață. Cu toate acestea, experiența a arătat că modificările aparent minore aduse, după comercializare, proiectului protezelor care anterior nu prezentau probleme pot duce la probleme serioase datorită consecințelor neprevăzute care pot determina un eșec timpuriu și preocupări importante cu privire la securitate.

               (11)

               Pentru a obține nivelul optim de siguranță și de protecție a sănătății și pentru a reduce cât se poate de mult problemele legate de concepție, organismul notificat trebuie să examineze în detaliu dosarul de proiectare a protezelor de șold, genunchi și umăr, inclusiv datele clinice utilizate de producător pentru a susține performanțele anunțate și modificările aduse proiectului și fabricației ulterior comercializării, înainte ca dispozitivele respective să fie introduse în utilizarea clinică generală.

               (12)

               Prin urmare, organismul notificat trebuie, în cadrul sistemului de asigurare complet, să efectueze într-un mod eficient o examinare a dosarului de proiectare și a modificărilor aduse proiectului aprobat, în conformitate cu anexa II punctul 4 la Directiva 93/42/CEE.

               (13)

               Din motivele expuse, este necesar să se procedeze la reclasificarea protezelor articulare totale de șold, genunchi și umăr ca dispozitive medicale din clasa III.

               (14)

               Este necesar să se prevadă o perioadă de tranziție pentru protezele articulare totale de șold, genunchi și umăr, clasificate deja ca dispozitive medicale din clasa IIb în cadrul sistemului complet de asigurări din anexa II la Directiva 93/42/CEE, permițând evaluarea suplimentară prevăzută la anexa II punctul 4 la directiva menționată.

               (15)

               Protezele articulare totale de șold, genunchi și umăr, certificate deja conform procedurii referitoare la examinarea CE de tip prevăzută în anexa III la Directiva 93/42/CEE, cuplată cu procedura referitoare la verificarea CE prevăzută în anexa IV sau cu procedura referitoare la declarația CE de conformitate prevăzută în anexa V la directiva menționată, nu sunt afectate de prezenta directivă, deoarece regimurile de certificare sunt aceleași pentru dispozitivele medicale din cele două clase IIb și III.

               (16)

               Este necesar să se prevadă o perioadă de tranziție specifică pentru protezele articulare totale de șold, genunchi și umăr care sunt deja supuse procedurii referitoare la examinarea CE de tip prevăzute la anexa III la Directiva 93/42/CEE, cuplate cu procedura referitoare la declarația CE de conformitate prevăzută la anexa VI la directiva menționată, pentru a permite evaluarea lor în conformitate cu anexa IV sau anexa V la Directiva 93/42/CEE.

               (17)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru dispozitive medicale instituit în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 90/385/CEE a Consiliului din 20 iunie 1990 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la dispozitivele medicale active implantabile (2),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Prin derogare de la normele stabilite în anexa IX la Directiva 93/42/CEE, protezele de șold, genunchi și umăr sunt reclasificate ca dispozitive medicale încadrate în clasa III.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive, o proteză de șold, genunchi sau umăr reprezintă o componentă implantabilă a unui sistem de proteză articulară totală, destinată să furnizeze o funcție similară cu cea a unei articulații naturale de șold, de genunchi sau de umăr. Componentele anexe (șuruburi, pene, plăcile și instrumentele) nu sunt incluse în prezenta definiție.
   Articolul 3
   (1)   Protezele de șold, genunchi și umăr care au fost supuse unei proceduri de evaluare a conformității, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) litera (a) din Directiva 93/42/CEE înainte de 1 septembrie 2007 se supun unei evaluări de conformitate suplimentare prevăzute la anexa II punctul 4 la Directiva 93/42/CEE, ducând la un certificat de examinare CE de proiect până la 1 septembrie 2009. Prezenta dispoziție nu împiedică un producător să prezinte o cerere pentru evaluarea conformității în temeiul articolului 11 alineatul (1) litera (b) din Directiva 93/42/CEE.
   (2)   Protezele de șold, genunchi și umăr care au fost supuse unei proceduri de evaluare a conformității, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) litera (b) punctul (iii) din Directiva 93/42/CEE înainte de 1 septembrie 2007 se pot supune unei evaluări de conformitate ca dispozitive medicale din clasa III în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (b) punctele (i) sau (ii) până la 1 septembrie 2010. Prezenta dispoziție nu împiedică un producător să prezinte o cerere pentru evaluarea conformității în temeiul articolului 11 alineatul (1) litera (a) din Directiva 93/42/CEE.
   (3)   Statele membre acceptă până la 1 septembrie 2009 introducerea pe piață și darea în folosință a protezelor de șold, genunchi și umăr reglementate de o decizie în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) litera (a) din Directiva 93/42/CEE, publicată înaintea datei de 1 septembrie 2007.
   (4)   Statele membre acceptă până la 1 septembrie 2010 introducerea pe piață a protezelor de șold, genunchi și umăr care sunt reglementate de o decizie în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) litera (b) punctul (iii) din Directiva 93/42/CEE, publicată înainte datei de 1 septembrie 2007 și permit darea în folosință a acestor proteze articulare totale după această dată.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 martie 2007. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 septembrie 2007.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 11 august 2005.

            Pentru Comisie

         Günter VERHEUGEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 169, 12.7.1993, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

      (2)  JO L 189, 20.7.1990, p. 17, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Directiva 2007/48/CE a Comisiei din 26 iulie 2007 de modificare a Directivei 2003/90/CE de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a articolului 7 din Directiva 2002/53/CE a Consiliului în ceea ce privește caracteristicile minime de analizat și condițiile minime de verificare a anumitor soiuri de specii de plante agricole (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               27.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 195/29

      DIRECTIVA 2007/48/CE A COMISIEI

   din 26 iulie 2007
   de modificare a Directivei 2003/90/CE de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a articolului 7 din Directiva 2002/53/CE a Consiliului în ceea ce privește caracteristicile minime de analizat și condițiile minime de verificare a anumitor soiuri de specii de plante agricole
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (1), în special articolul 7 alineatul (2) literele (a) și (b),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2003/90/CE a Comisiei (2) a fost adoptată pentru a asigura că soiurile incluse de statele membre în cataloagele naționale sunt conforme cu orientările stabilite de Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) în ceea ce privește caracteristicile minime de analizat în cadrul verificării și condițiile minime pentru verificarea soiurilor, în măsura în care au fost stabilite astfel de orientări. Pentru alte soiuri, directiva prevede aplicarea orientărilor Uniunii internaționale pentru protecția noilor soiuri de plante (UPOV).

               (2)

               Între timp, OCSP și UPOV au stabilit noi orientări pentru alte soiuri sau le-au actualizat pe cele existente.

               (3)

               Prin urmare, Directiva 2003/90/CE trebuie modificată în consecință.

               (4)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire pentru agricultură, horticultură și silvicultură,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele I și II la Directiva 2003/90/CE se înlocuiesc cu textul anexei la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Pentru verificările începute înainte de 1 noiembrie 2007, statele membre pot aplica prevederile Directivei 2003/90/CE din versiunea aplicabilă înainte de modificarea prin prezenta directivă.
   Articolul 3
   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la data de 31 octombrie 2007, cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 noiembrie 2007.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 26 iulie 2007.

            Pentru Comisie

         Markos KYPRIANOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 193, 20.7.2002, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 268, 18.10.2003, p. 1).

      (2)  JO L 254, 8.10.2003, p. 7. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/91/CE (JO L 331, 17.12.2005, p. 24).

      ANEXĂ
      „
            ANEXA I
            Lista soiurilor la care se face referire în articolul 1 alineatul (2) litera (a) și care trebuie să fie conforme cu protocoalele testelor OCSP

                        Soiuri enumerate în catalogul comun

                        Protocolul OCSP

                        Mazăre furajeră

                        Mazăre, TP 7/1 din 6.11.2003

                        Colză (rapiță)

                        Rapiță cu semințe oleaginoase, TP 36/1 din 25.3.2004

                        Floarea-soarelui

                        Floarea-soarelui, TP 81/1 din 31.10.2002

                        Ovăz

                        Ovăz, TP 20/1 din 6.11.2003

                        Orz

                        Orz, TP 19/2 din 6.11.2003

                        Orez

                        Orez, TP 16/1 din 18.11.2004

                        Secară

                        Secară, TP 58/1 din 31.10.2002

                        Triticale

                        Triticale, TP 121/2 din 22.1.2007

                        Grâu

                        Grâu, TP 3/3 din 6.11.2003

                        Grâu dur

                        Grâu dur, TP 120/2 din 6.11.2003

                        Porumb

                        Porumb, TP 2/2 din 15.11.2001

                        Cartof

                        Cartof, TP 23/2 din 1.12.2005

                        In textil/In oleaginos

                        In textil/In oleaginos, TP 57/1 din 21.3.2007

                  Textul acestor protocoale este disponibil pe pagina web a OCSP (www.cpvo.europa.eu).

            ANEXA II
            Lista soiurilor la care se face referire în articolul 1 alineatul (2) litera (b) și care trebuie să fie conforme cu liniile directoare ale UPOV

                        Soiuri enumerate în catalogul comun

                        Linii directoare ale UPOV

                        Sfeclă furajeră

                        Sfeclă furajeră, linia directoare TG/150/3 din 4.11.1994

                        Bucățel

                        Bucățel, linia directoare TG/30/6 din 12.10.1990

                        Bucățel mare

                        Bucățel, linia directoare TG/30/6 din 12.10.1990

                        Bucățel cu stoloni

                        Bucățel, linia directoare TG/30/6 din 12.10.1990

                        Bucățel comun

                        Bucățel, linia directoare TG/30/6 din 12.10.1990

                        Iarbă bromică laxativă

                        Iarbă bromică laxativă, linia directoare TG/180/3 din 4.4.2001

                        Iarbă bromică sitchensis (obsigă)

                        Iarbă bromică sitchensis (obsigă), linia directoare TG/180/3 din 4.4.2001

                        Golomăț

                        Golomăț, linia directoare TG/31/8 din 17.4.2002

                        Păiuș înalt

                        Păiuș înalt, linia directoare TG/39/8 din 17.4.2002

                        Păiuș

                        Păiuș, linia directoare TG/67/5 din 5.4.2006

                        Păiuș de pășune

                        Păiuș înalt, linia directoare TG/39/8 din 17.4.2002

                        Păiuș roșu

                        Păiuș, linia directoare TG/67/5 din 5.4.2006

                        Raigras italian

                        Raigras, linia directoare TG/4/8 din 5.4.2006

                        Raigras peren

                        Raigras, linia directoare TG/4/8 din 5.4.2006

                        Raigras hibrid

                        Raigras, linia directoare TG/4/8 din 5.4.2006

                        Timoftică

                        Timoftică, linia directoare TG/34/6 din 7.11.1984

                        Firuță

                        Firuță, linia directoare TG/33/6 din 12.10.1990

                        Lupin alb

                        Lupin alb, linia directoare TG/66/4 din 31.3.2004

                        Lupin albastru

                        Lupin albastru, linia directoare TG/66/4 din 31.3.2004

                        Lupin galben

                        Lupin galben, linia directoare TG/66/4 din 31.3.2004

                        Lucernă

                        Lucernă, linia directoare TG/6/5 din 6.4.2005

                        Trifoi roșu

                        Trifoi roșu, linia directoare TG/5/7 din 4.4.2001

                        Trifoi alb

                        Trifoi alb, linia directoare TG/38/7 din 9.4.2003

                        Bob

                        Bob, linia directoare TG/8/6 din 17.4.2002

                        Măzăriche comună

                        Măzăriche comună, linia directoare TG/32/6 din 21.10.1988

                        Nap

                        Nap, linia directoare TG/6/5 din 4.4.2001

                        Ridiche furajeră

                        Ridiche furajeră, linia directoare TG/178/3 din 4.4.2001

                        Arahidă

                        Arahidă, linia directoare TG/93/3 din 13.11.1985

                        Rapiță sălbatică

                        Rapiță sălbatică, linia directoare TG/185/3 din 17.4.2002

                        Șofran

                        Șofran, linia directoare TG/134/3 din 12.10.1990

                        Bumbac

                        Bumbac, linia directoare TG/88/6 din 4.4.2001

                        Mac

                        Mac, linia directoare TG/166/3 din 24.3.1999

                        Muștar alb

                        Muștar alb, linia directoare TG/179/3 din 4.4.2001

                        Soia

                        Soia, linia directoare TG/80/6 din 1.4.1998

                        Sorg

                        Sorg, linia directoare TG/122/3 din 6.10.1989

                  Textul acestor linii directoare este disponibil pe pagina web a UPOV (www.upov.int).
         ”


title: Directiva 2001/51/CE a Consiliului din 28 iunie 2001 de completare a dispozițiilor prevăzute la articolul 26 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985

text:
Anunţ juridic important

|

32001L0051

Official Journal L 187 , 10/07/2001 P. 0045 - 0046 Ediţie specială în limba cehă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba estonă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba letonă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba malteză Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba polonă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 19 Volume 04 P. 160  - 161

		20010628Directiva 2001/51/CE a Consiliuluidin 28 iunie 2001de completare a dispozițiilor prevăzute la articolul 26 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (a) și articolul 63 alineatul (3) litera (b),având în vedere inițiativa Republicii Franceze [1],având în vedere avizul Parlamentului European [2],întrucât:(1) Pentru combaterea eficientă a imigrației ilegale, este important ca toate statele membre să-și creeze un dispozitiv de stabilire a obligațiilor operatorilor de transport care îi transportă pe resortisanții străini pe teritoriul statelor membre. În afară de aceasta, pentru a asigura o mai bună eficacitate a acestui obiectiv, este necesară armonizarea, pe cât posibil, a sancțiunilor financiare prevăzute în prezent de statele membre în caz de nerespectare a obligațiilor de control care le revin operatorilor de transport, luând în considerare diferențele dintre sistemele și practicile juridice ale statelor membre.(2) Prezenta măsură se înscrie într-un dispozitiv de ansamblu de control al fluxurilor migratoare și de combatere a imigrației ilegale.(3) Aplicarea prezentei directive nu aduce atingere angajamentelor ce decurg din Convenția de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967.(4) Libertatea statelor membre de a menține sau introduce măsuri sau sancțiuni suplimentare pentru operatorii de transport nu trebuie să fie afectată, indiferent dacă acestea fac sau nu obiectul prezentei directive.(5) Statele membre ar trebui să se asigure, în cazul intentării unor acțiuni împotriva operatorilor de transport care pot avea ca rezultat aplicarea de sancțiuni, că dreptul la apărare și dreptul la căi de atac pot fi exercitate în mod efectiv împotriva unor astfel de decizii.(6) Prezenta directivă reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen, în conformitate cu Protocolul de integrare a acestuia în cadrul Uniunii Europene, definit în Anexa A la Decizia 1999/435/CE a Consiliului din 20 mai 1999 privind definirea acquis-ului Schengen în scopul stabilirii, în conformitate cu dispozițiile relevante din Tratatul de instituire a Comunității Europene și din Tratatul privind Uniunea Europeană, a temeiului juridic pentru fiecare dintre dispozițiile sau deciziile care constituie acquis-ul [3].(7) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit a notificat, prin scrisoarea din 25 octombrie 2000, dorința sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei directive.(8) În conformitate cu articolul 1 din protocolul menționat anterior, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive. În consecință, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat anterior, dispozițiile prezentei directive nu se aplică Irlandei.(9) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive și, prin urmare, nu are nici o obligație în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale. Având în vedere faptul că prezentul instrument reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor Titlului IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 5 din protocolul menționat anterior, în termen de șase luni de la data adoptării de către Consiliu a prezentei directive, dacă o transpune sau nu în legislația sa internă.(10) În ceea ce privește Republica Islanda și Regatul Norvegiei, prezenta directivă reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat la 18 mai 1999 între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen [4],ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Prezenta directivă are ca obiectiv completarea dispozițiilor prevăzute la articolul 26 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985, semnată la Schengen la 19 iunie 1990 [5] (denumită în continuare "Convenția Schengen") și precizarea anumitor condiții de aplicare.Articolul 2Statele membre adoptă dispozițiile necesare pentru a se asigura că obligația operatorilor de transport de a asigura returnarea resortisanților țărilor terțe în conformitate cu articolul 26 alineatul (1) litera (a) din Convenția Schengen se aplică și în cazul în care intrarea unui resortisant al unei țări terțe aflat în tranzit este refuzată dacă:(a) operatorul de transport care trebuia să-l transporte în țara de destinație refuză să-l îmbarce sau(b) autoritățile statului de destinație i-au refuzat intrarea și l-au trimis în statul membru prin care acesta a tranzitat.Articolul 3Statele membre iau măsurile necesare pentru a impune operatorilor de transport care nu sunt în măsură să asigure returnarea unui resortisant al unei țări terțe căruia îi este refuzată intrarea obligația de a găsi imediat mijlocul de returnare a acestuia și de a suporta cheltuielile respective, sau, în cazul în care returnarea nu se poate face imediat, de a suporta cheltuielile legate de șederea și de returnarea resortisantului țării terțe în cauză.Articolul 4(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura că sancțiunile aplicabile operatorilor de transport în temeiul articolului 26 alineatele (2) și (3) din Convenția Schengen sunt cu efect de descurajare, efective și proporționale și că:(a) fie cuantumul maxim al sancțiunilor financiare aplicabile nu este mai mic de 5000 EUR sau decât echivalentul valorii respective în monedă națională la cursul publicat în Jurnalul Oficial la 10 august 2001, pentru fiecare persoană transportată sau(b) cuantumul minim al sancțiunilor respective nu este mai mic de 3000 EUR sau decât echivalentul valorii respective în monedă națională la cursul publicat în Jurnalul Oficial la 10 august 2001, pentru fiecare persoană transportată sau(c) cuantumul maxim al sancțiunii aplicate ca sumă forfetară pentru fiecare încălcare nu este mai mic de 500000 EUR sau decât echivalentul valorii respective în monedă națională la cursul publicat în Jurnalul Oficial la 10 august 2001, indiferent de numărul persoanelor transportate.(2) Alineatul (1) se aplică fără a aduce atingere obligațiilor ce le revin statelor membre în cazul în care un resortisant al unei țări terțe solicită să beneficieze de protecție internațională.Articolul 5Prezenta directivă nu împiedică statele membre să adopte sau să mențină împotriva operatorilor de transport care nu respectă obligațiile ce le revin în conformitate cu articolul 26 alineatele (2) și (3) din Convenția Schengen, precum și cu articolul 2 din prezenta directivă, și alte măsuri de sancționare, precum imobilizarea, instituirea sechestrului și confiscarea mijlocului de transport sau suspendarea temporară ori retragerea autorizației de exploatare.Articolul 6Statele membre se asigură că actele lor cu putere de lege și actele lor administrative prevăd drepturi efective la apărare și la căi de atac pentru operatorii de transport împotriva cărora s-a intentat o acțiune în vederea aplicării de sancțiuni.Articolul 7(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 11 februarie 2003. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.(2) Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 8Prezenta directivă întră în vigoare după treizeci de zile de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 9Prezenta directivă se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 2001.Pentru ConsiliuPreședinteleB. Rosengren[1] JO C 269, 20.9.2000, p. 8.[2] Aviz emis la 13 martie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO L 176, 10.7.1999, p. 1.[4] JO L 176, 10.7.1999, p. 3.[5] JO L 239, 22.9.2000, p. 1.--------------------------------------------------


title: Directiva 94/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 decembrie 1994 de efectuare a celei de-a treisprezecea modificări a Directivei 76/769/CEE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase

text:
               13/Volumul 14

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               210

         31994L0048

               L 331/7

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 94/48/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 7 decembrie 1994
   de efectuare a celei de-a treisprezecea modificări a Directivei 76/769/CEE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 100a al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat (3),
   întrucât articolul 7a din tratat stabilește un spațiu fără frontiere interne în care trebuie să fie posibilă libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalului;
   întrucât progresul pieței interne trebuie să sporească treptat calitatea vieții, protecția sănătății și siguranța consumatorilor; întrucât măsurile propuse de prezenta directivă se aliniază Rezoluției Consiliului din 9 noiembrie 1989 privind viitoarele priorități pentru relansarea politicii de protecție a consumatorului (4);
   întrucât anumite substanțe și preparate folosite în generatoarele de aerosoli sunt deosebit de inflamabile;
   întrucât riscurile pentru consumatori sunt determinate de creșterea folosirii în generatoarele de aerosoli a unor substanțe inflamabile, în locul clorofluorocarburilor (CFC); întrucât astfel de riscuri sunt mai mari în cazul generatoarelor de aerosoli destinate agrementului și celor cu scopuri decorative;
   întrucât aceste riscuri pot fi compensate prin adaptarea la progresul tehnic a Directivei 75/324/CEE a Consiliului din 20 mai 1975 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la dispersoarele de aerosoli (5) și prin limitarea folosirii substanțelor inflamabile în generatoarele de aerosoli destinate agrementului și cu scop decorativ;
   întrucât limitele proiectate de un stat membru privind comercializarea anumitor generatoare de aerosoli destinate recreerii și cu scopuri decorative afectează direct realizarea și funcționarea pieței interne; întrucât este necesară prin urmare armonizarea legislației statelor membre în acest domeniu și, în consecință, modificarea anexei I la Directiva 76/769/CEE (6);
   întrucât, în conformitate cu scopul și efectele acțiunii propuse, măsurile Comunității preconizate de prezenta directivă nu sunt doar necesare, ci și indispensabile pentru atingerea obiectivelor enunțate; întrucât aceste obiective nu pot fi atinse individual de către statele membre și întrucât, mai mult decât atât, alinierea lor la nivelul Comunității este deja prevăzută în Directiva 76/769/CEE,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 76/769/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de:

               —

               fie șase luni de la adoptarea Directivei Comisiei de adaptare la progresul tehnic a Directivei 75/324/CEE privind dispersoarele de aerosoli, pentru a acoperi toate procedeele de testare folosite pentru a atesta conformitatea produselor cu prezenta directivă;

               —

               fie un an de la adoptarea prezentei directive, dacă această dată este ulterioară primei.

         Statele membre aplică aceste dispoziții în termen de șase luni de la expirarea termenului relevant.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă dispozițiile prevăzute la alineatul (1), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Modalitățile de efectuare a acestei trimiteri se stabilesc de statele membre.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 7 decembrie 1994.

            Pentru Parlamentul European,

            Președintele

         K. HÄNSCH

            Pentru Consiliu,

            Președintele

         G. REXRODT

      (1)  JO 306, 12.11.1993, p. 14.

      (2)  JO C 133, 16.5.1994, p. 15.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 15 decembrie 1993 (JO C 20, 24.1.1994, p. 77), Poziția comună a Consiliului din 27 iunie 1994 (JO C 224, 31.8.1994, p. 13) și Decizia Parlamentului European din 15 septembrie 1994 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (4)  JO C 294, 23.11.1989, p. 1.

      (5)  JO L 147, 9.6.1975, p. 40. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 94/1/CE (JO L 23, 28.1.1994, p. 28).

      (6)  JO L 262, 27.9.1976, p. 201. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/339/CEE (JO L 186, 12.7.1991, p. 64).
   ANEXĂ
   Substanțele care:

                           —

                           fie figurează la anexa I la Directiva 67/548/CEE și sunt clasificate ca inflamabile sau extrem de inflamabile, fiind etichetate în consecință;

                           —

                           fie nu figurează încă la anexa I la Directiva 67/548/CEE, însă respectă criteriile de conformitate referitoare la inflamabilitate din anexa VI la Directiva 67/548/CEE și sunt clasificate provizoriu și etichetate ca inflamabile, foarte inflamabile și extrem de inflamabile în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Directiva 67/548/CEE

         1.   Nu pot fi folosite, ca atare sau sub forma unor preparate, în generatoare de aerosoli comercializate și destinate vânzării către publicul larg pentru recreere și cu scopuri decorative, cum ar fi următoarele:

               —

               pulberi metalice strălucitoare folosite la decorațiuni;

               —

               zăpadă și gheață artificială;

               —

               perne care fac zgomote neplăcute când cineva se așază pe ele;

               —

               aerosolii pentru jocuri de artificii;

               —

               imitații de excremente;

               —

               claxoane pentru petreceri;

               —

               paiete și spume decorative;

               —

               pânze de păianjen artificiale;

               —

               bombe urât mirositoare;

               —

               etc.

         2.   Fără să aducă atingere aplicării altor dispoziții ale Comunității privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase, cuvintele următoare trebuie să apară, lizibil și de neșters, pe ambalajele generatoarelor de aerosoli prevăzute mai sus: „Doar pentru uzul profesioniștilor”.
   3.   Prin derogare, paragrafele 1 și 2 nu se aplică pentru generatoarele de aerosoli prevăzute în articolul 9a din Directiva 75/324/CEE.
   4.   Produsele menționate mai sus nu pot fi introduse pe piață decât dacă respectă cerințele indicate.