title: Directiva 2010/26/UE a Comisiei din 31 martie 2010 de modificare a Directivei 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de particule poluante provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile nerutiere (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               1.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 86/29

         DIRECTIVA 2010/26/UE A COMISIEI
   din 31 martie 2010
   de modificare a Directivei 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de particule poluante provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile nerutiere
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1997 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră (1), în special articolele 14 și 14a,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 14a din Directiva 97/68/CE stabilește criteriile și procedura de extindere a perioadei menționate la articolul 9a punctul 7 din directiva în cauză. Studiile efectuate în conformitate cu articolul 14a din Directiva 97/68/CE atestă prezența unor dificultăți tehnice considerabile în calea îndeplinirii exigențelor celei de a doua etape pentru anumite aparate profesionale multipoziționale portabile mobile, echipate cu motoare de clasele SH:2 și SH:3. În consecință, este necesar să se extindă perioada menționată la articolul 9a punctul 7 până la 31 iulie 2013.

               (2)

               De la modificarea Directivei 97/68/CE în 2004 până în prezent au fost realizate progrese tehnice în concepția motoarelor Diesel, în scopul punerii lor în conformitate cu limitele de emisii de gaze de eșapament stabilite pentru etapele III B și IV. Au fost elaborate motoare cu control electronic, care înlocuiesc în mare parte sistemele de comandă și de injecție de carburant cu control mecanic. Prin urmare, cerințele generale actuale corespunzătoare aprobării de tip din anexa I la Directiva 97/68/CE ar trebui să fie adaptate în consecință și ar trebui să se introducă cerințe generale de aprobări de tip pentru etapele III B și IV.

               (3)

               Anexa II la Directiva 97/68/CE specifică detaliile tehnice ale documentelor informative care trebuie să fie prezentate de către producător autorității competente care acordă aprobarea de tip odată cu cererea de aprobare de tip a motorului. Detaliile furnizate cu privire la dispozitivele antipoluare suplimentare sunt generice și ar trebui să fie adaptate la sistemele specifice de posttratare care trebuie să fie utilizate pentru a garanta faptul că motoarele respectă limitele de emisie de gaze de eșapament pentru etapele III B și IV. Pentru a permite autorităților competente care acordă aprobarea de tip să evalueze capacitatea motorului de a respecta valorile fixate pentru etapele III B și IV trebuie să se comunice informații mai detaliate privind dispozitivele de posttratare instalate pe motoare.

               (4)

               Anexa III la Directiva 97/68/CE stabilește metoda de testare a motoarelor și de determinare a nivelului lor de emisie de gaz și de particule poluante. Procedura de testare pentru aprobarea de tip a motoarelor, care este destinată să demonstreze conformitatea acestora cu limitele de emisie de gaze de eșapament corespunzătoare etapelor III B și IV, ar trebui să asigure demonstrarea simultană a conformității cu limitele de emisie de gaze (monoxid de carbon, hidrocarburi, oxizi de azot) și de particule poluante. Testele NRSC (Non-Road Steady Cycle, ciclu în regimuri stabilizate pentru echipamente mobile nerutiere) și NRTC (Non-Road Transient Cycle, ciclu în regimuri tranzitorii pentru echipamente mobile nerutiere) ar trebui să fie adaptate în consecință.

               (5)

               Punctul 1.3.2 din anexa III la Directiva 97/68/CE prevede modificarea simbolurilor (punctul 2.18 din anexa I), a secvenței de testare (anexa III) și a ecuațiilor de calcul (apendicele III la anexa III) înainte de introducerea secvenței de testare combinată la rece/cald. Procedura de aprobare de tip menită să demonstreze conformitatea cu limitele de emisie de gaze de eșapament pentru etapele III B și IV solicită introducerea unei descrieri detaliate a ciclului de pornire la rece.

               (6)

               Punctul 3.7.1 din anexa III la Directiva 97/68/CE stabilește ciclul de testare pentru diferitele specificații ale echipamentelor. Ciclul de testare descris la punctul 3.7.1.1 (specificația A) trebuie să fie adaptat pentru a preciza care viteză a motorului trebuie utilizată în metoda de calcul a aprobării de tip. Este, de asemenea, necesar să se adapteze trimiterea la versiunea actualizată a standardului internațional de testare ISO 8178-4:2007.

               (7)

               Punctul 4.5 din anexa III la Directiva 97/68/CE descrie desfășurarea testului de măsurare a emisiilor. Acest punct trebuie să fie adaptat pentru a lua în considerare ciclul de pornire la rece.

               (8)

               Apendicele 3 din anexa III la Directiva 97/68/CE definește criteriile de evaluare și de calcul al datelor privind emisiile de gaz și de particule poluante pentru ambele teste NRSC și NRTC descrise în anexa III. Aprobarea de tip a motoarelor în conformitate cu etapele III B și IV necesită adaptarea metodei de calcul pentru testul NRTC.

               (9)

               Anexa XIII la Directiva 97/68/CE stabilește dispozițiile aplicabile motoarelor puse pe piață în cadrul unui „regim de flexibilitate”. Pentru a asigura o punere în aplicare lină a etapei III B s-ar putea să fie necesară o utilizare sporită a acestui regim de flexibilitate. Prin urmare, adaptarea la progresul tehnic în scopul de a permite introducerea de motoare conforme valorilor fixate pentru faza III B trebuie să fie însoțită de măsuri care să evite ca recursul la regimul de flexibilitate să fie împiedicat de cerințe de notificare care nu mai sunt adaptate introducerii unor astfel de motoare. Aceste măsuri ar trebui să vizeze simplificarea cerințelor de notificare și a obligațiilor de raportare și să le facă mai specifice și mai bine adaptate necesității autorităților de supraveghere a pieței de a reacționa la recursul sporit la regimul de flexibilitate care va decurge din punerea în aplicare a etapei III B.

               (10)

               Dat fiind că Directiva 97/68/CE prevede aprobarea de tip a motoarelor conforme etapei III B (categoria L) de la 1 ianuarie 2010, este necesar să se prevadă posibilitatea de a acorda aprobarea de tip începând cu data respectivă.

               (11)

               Din motive de siguranță juridică, intrarea în vigoare a prezentei directive prezintă un caracter de urgență.

               (12)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul comitetului instituit prin articolul 15 alineatul (1) din Directiva 97/68/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări ale Directivei 97/68/CE
   Directiva 97/68/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 9a punctul 7 se completează cu paragraful următor:
               „Fără a aduce atingere primului paragraf, se acordă o prelungire a perioadei de derogare până la 31 iulie 2013, în categoria de mașini echipate cu un mâner în partea superioară, pentru mașinile portative de tăiat gardul viu și fierăstraiele portative destinate îngrijirii arborilor, echipate cu un mâner în partea superioară, pentru uz profesional, multipoziționale, prevăzute cu motoare de clasele SH:2 și SH:3.”

               2.

               Anexa I se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta directivă.

               3.

               Anexa II se modifică în conformitate cu anexa II la prezenta directivă.

               4.

               Anexa III se modifică în conformitate cu anexa III la prezenta directivă.

               5.

               Anexa V se modifică în conformitate cu anexa IV la prezenta directivă.

               6.

               Anexa XIII se modifică în conformitate cu anexa V la prezenta directivă.

         Articolul 2
   Dispoziții tranzitorii
   Începând de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, statele membre pot acorda aprobare de tip pentru motoarele comandate electronic care îndeplinesc cerințele stabilite în anexele I, II, III, V și XIII la Directiva 97/68/CE, astfel cum este modificată prin prezenta directivă.
   Articolul 3
   Transpunere
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în cel mult 12 luni de la publicarea acesteia. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.
   Statele membre aplică dispozițiile respective începând cu 31 martie 2011.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Destinatarii
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 31 martie 2010.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 59, 27.2.1998, p. 1.

      ANEXA I
      La anexa I la Directiva 97/68/CE se adaugă următoarea secțiune 8:

         „8.   CERINȚE PRIVIND APROBAREA DE TIP PENTRU ETAPELE III B ȘI IV
         8.1.   Prezenta secțiune se aplică aprobării de tip a motoarelor comandate electronic, care utilizează comanda electronică pentru a determina în același timp cantitatea și durata injecției de carburant (denumit în continuare «motor»). Prezenta secțiune se aplică indiferent de tehnologia utilizată în aceste motoare pentru a respecta valorile limită de emisie stabilite la punctele 4.1.2.5 și 4.1.2.6 din prezenta anexă.
         8.2.   Definiții

         În sensul prezentei secțiuni, se aplică următoarele definiții:
         8.2.1.   «strategie de limitare a emisiilor» înseamnă combinația dintre un sistem de limitare a emisiilor cu o strategie de bază de limitare a emisiilor și un ansamblu de strategii auxiliare de limitare a emisiilor, integrată în concepția globală a unui motor sau a unui echipament mobil fără destinație rutieră în care este instalat motorul;
         8.2.2.   «reactiv» înseamnă un agent consumabil sau nerecuperabil cerut și utilizat pentru a asigura buna funcționare a sistemului de posttratare a gazelor de eșapament.
         8.3.   Prescripții generale

         8.3.1.   Cerințe referitoare la strategia de bază de limitare a emisiilor

         8.3.1.1.   Strategia de bază de limitare a emisiilor, activată de-a lungul întregii game operative de regim și de cuplu a motorului, este concepută pentru a permite conformitatea motorului cu dispozițiile prezentei directive.
         8.3.1.2.   Orice strategie de bază de limitare a emisiilor, care poate face distincția între o funcționare a motorului conform unui test standardizat de aprobare de tip și alte condiții de funcționare și reduce ulterior nivelul de limitare a emisiilor atunci când motorul nu funcționează în condiții substanțial incluse în procedura de aprobare de tip, este interzisă.
         8.3.2.   Cerințe referitoare la strategia auxiliară de control al emisiilor

         8.3.2.1.   O strategie auxiliară de limitare a emisiilor poate fi utilizată pentru un motor sau un echipament mobil nerutier, cu condiția ca aceasta, atunci când este activată, să modifice strategia de bază de limitare a emisiilor drept răspuns la un ansamblu specific de condiții ambiante și/sau de funcționare, dar să nu reducă în mod permanent eficacitatea sistemului de limitare a emisiilor.

                     (a)

                     atunci când strategia auxiliară de limitare a emisiilor este activată în timpul testului de aprobare de tip, punctele 8.3.2.2 și 8.3.2.3 nu se aplică;

                     (b)

                     atunci când strategia auxiliară de limitare a emisiilor nu este activată în timpul testului de aprobare de tip, trebuie să se demonstreze că aceasta nu este activă decât în timpul perioadei necesare pentru scopurile menționate la punctul 8.3.2.3.

               8.3.2.2.   Toate condițiile de control aplicabile prezentei secțiuni sunt următoarele:

                     (a)

                     o altitudine sub 1 000 metri (sau o presiune atmosferică echivalentă de 90 kPa);

                     (b)

                     o temperatură ambiantă situată în intervalul 275-303 K (2-30 °C);

                     (c)

                     temperatura lichidului de răcire a motorului de peste 343 K (70 °C).

               Dacă strategia auxiliară de limitare a emisiilor este activată atunci când motorul funcționează în condițiile de control vizate la literele (a), (b) și (c), strategia este activată numai în mod excepțional.
         8.3.2.3.   O strategie auxiliară de limitare a emisiilor poate fi activată în special cu următoarele scopuri:

                     (a)

                     prin semnale la bord, pentru a proteja de orice daune motorul (inclusiv protecția dispozitivului de control a admisiei de aer) și/sau echipamentul mobil fără destinație rutieră pe care este instalat motorul;

                     (b)

                     pentru a asigura securitatea și strategiile de funcționare;

                     (c)

                     pentru prevenirea emisiilor excesive, în timpul pornirii la rece, al încălzirii sau al opririi;

                     (d)

                     în cazul în care este utilizată pentru a compensa limitarea unui poluant determinat în anumite condiții de mediu sau operaționale, pentru păstrarea controlului asupra tuturor celorlalți poluanți determinați, în cadrul valorilor limită pentru emisii adecvate pentru motorul respectiv. Obiectivul este de a compensa fenomenele care apar în mod natural, astfel încât să se permită un control acceptabil al tuturor elementelor conținute în emisii.

               8.3.2.4.   Producătorul demonstrează serviciului tehnic în momentul testului de aprobare de tip că funcționarea oricărei strategii auxiliare de limitare a emisiilor este conformă cu dispozițiile din punctul 8.3.2. Demonstrația constă într-o evaluare a documentelor menționate la punctul 8.3.3.
         8.3.2.5.   Orice funcționare a unei strategii auxiliare de limitare a emisiilor care nu este conformă cu punctul 8.3.2 este interzisă.
         8.3.3.   Cerințe privind documentația

         8.3.3.1.   În momentul prezentării cererii de aprobare de tip la serviciul tehnic, producătorul furnizează o documentație, care asigură accesul la orice element de concepție, la orice strategie de limitare a emisiilor și la mijloacele prin care strategia auxiliară controlează în mod direct sau indirect variabilele de ieșire. Documentația este compusă din două părți:

                     (a)

                     dosarul de documente, anexat la cererea de aprobare de tip, conține o vedere de ansamblu asupra strategiei de limitare a emisiilor. Se furnizează proba că toate valorile de ieșire autorizate de o matriță obținută pornind de la gama de control a valorilor de intrare ale unităților individuale au fost identificate. Aceste probe sunt anexate la documentație, în conformitate cu anexa II;

                     (b)

                     elementele suplimentare, prezentate serviciului tehnic, dar neanexate cererii de aprobare de tip, includ toți parametrii modificați de orice strategie auxiliară de limitare a emisiilor și condițiile limită în care această strategie operează și, în special:

                                 (i)

                                 o descriere a logicii de control și limitare, a strategiilor de reglare și a punctelor de comutare în toate modurile de funcționare pentru sistemul de alimentare cu carburant și pentru celelalte sisteme esențiale, permițând o limitare eficace a emisiilor [sistem de reciclare a gazelor de eșapament (EGR) sau de dozare a reactivului, de exemplu];

                                 (ii)

                                 o justificare a utilizării oricărei strategii auxiliare de limitare a emisiilor aplicată motorului, însoțită de elemente și de date privind testarea, demonstrând efectul asupra gazelor de eșapament. Această justificare se poate baza pe datele de testare, pe o analiză tehnică serioasă sau pe o combinație a ambelor;

                                 (iii)

                                 o descriere detaliată a algoritmilor sau a captorilor (după caz) utilizați pentru identificarea, analizarea sau diagnosticarea funcționării incorecte a sistemului de reducere a NOx;

                                 (iv)

                                 toleranța aplicată pentru a îndeplini cerințele punctului 8.4.7.2, indiferent de mijloacele utilizate.

               8.3.3.2.   Elementele suplimentare menționate la litera (b) punctul 8.3.3.1 sunt tratate ca fiind strict confidențiale. Acestea sunt comunicate autorității de omologare de tip la cerere. Autoritatea care acordă aprobarea de tip respectă confidențialitatea acestor elemente.
         8.4.   Cerințe pentru asigurarea bunei funcționări a măsurilor de denitrificare

         8.4.1.   Producătorul furnizează informații care descriu integral caracteristicile de funcționare ale măsurilor de reducere a NOx, cu ajutorul documentelor prezentate în secțiunea 2 a apendicelui 1 la anexa II și în secțiunea 2 a apendicelui 3 la anexa II.
         8.4.2.   Dacă sistemul de limitare a emisiilor necesită utilizarea unui reactiv, caracteristicile acestui reactiv, în special tipul reactivului, informațiile referitoare la concentrația acestuia atunci când este în soluție, temperaturile sale de funcționare și trimiterea la standardele internaționale pentru compoziția și calitatea acestuia trebuie să fie precizate de producător la punctul 2.2.1.13 din apendicele 1 și la punctul 2.2.1.13 din apendicele 3 la anexa II.
         8.4.3.   Strategia de limitare a emisiilor motorului trebuie să fie operațională în toate condițiile de mediu întâlnite în mod normal pe teritoriul Comunității, în special la temperaturi ambiante joase.
         8.4.4.   Producătorul trebuie să demonstreze, în cazul utilizării unui reactiv, că emisiile de amoniac nu depășesc o valoare medie de 25 ppm în timpul ciclului de testare aplicabil la procedura de aprobare de tip.
         8.4.5.   Dacă rezervoare de reactiv separate sunt instalate sau conectate pe un echipament mobil nerutier, trebuie să se includă un mijloc de eșantionare a reactivului din rezervoare. Punctul de prelevare trebuie să fie ușor accesibil fără să solicite utilizarea unor instrumente sau dispozitive speciale.
         8.4.6.   Cerințe privind utilizarea și întreținerea

         8.4.6.1.   În conformitate cu articolul 4 alineatul (3), aprobarea de tip depinde de punerea la dispoziția fiecărui operator al unui echipament mobil nerutier de instrucțiuni tipărite, cuprinzând următoarele informații:

                     (a)

                     avertismente detaliate care explică posibilele defecte de funcționare generate de operarea, utilizarea sau întreținerea incorectă a motorului instalat, însoțite de măsurile corective adecvate;

                     (b)

                     avertismente detaliate privind utilizarea incorectă a echipamentului, susceptibilă de a duce la posibile disfuncții ale motorului, însoțite de măsurile corective adecvate;

                     (c)

                     informații privind utilizarea corectă a reactivului, însoțite de instrucțiuni privind reîncărcarea reactivului între intervalele de întreținere periodică normale;

                     (d)

                     un avertisment clar care să indice că certificatul de aprobare de tip, eliberat pentru tipul de motor în cauză, este valabil numai atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

                                 (i)

                                 motorul funcționează, este utilizat și este întreținut în conformitate cu instrucțiunile furnizate;

                                 (ii)

                                 s-a adoptat o măsură rapidă pentru a rectifica funcționarea, utilizarea sau întreținerea incorectă, în conformitate cu măsurile corective indicate în avertismentele menționate la literele (a) și (b);

                                 (iii)

                                 nu a avut loc nicio utilizare abuzivă deliberată a motorului, îndeosebi dezactivarea sau lipsa de întreținere a sistemului EGR sau a unui sistem de dozare a reactivului.

               Instrucțiunile sunt redactate într-o formă clară și accesibilă nespecialiștilor și utilizează aceiași termeni cu cei utilizați în manualul de utilizare al echipamentului mobil fără destinație rutieră sau al motorului.
         8.4.7.   Controlul reactivului (după caz)

         8.4.7.1.   În conformitate cu dispozițiile articolului 4 alineatul (3), aprobarea de tip depinde de furnizarea de indicatori sau de alte mijloace adecvate, în funcție de configurația echipamentului mobil nerutier, care comunică operatorului:

                     (a)

                     cantitatea de reactiv restantă în rezervorul de stocare al reactivului și, printr-un semnal specific suplimentar, faptul că volumul de reactiv restant este sub 10 % din conținutul total al rezervorului;

                     (b)

                     faptul că rezervorul de reactiv este pe punctul de a se goli sau este aproape gol;

                     (c)

                     faptul că reactivul din rezervorul de stocare nu corespunde caracteristicilor declarate și înregistrate în anexa II apendicele 1 punctul 2.2.1.13 și apendicele 3 punctul 2.2.1.13, conform mijloacelor de evaluare instalate;

                     (d)

                     faptul că dozarea reactivului este întreruptă, în cazuri diferite de cele executate de către modulul electronic de comandă al motorului sau de dispozitivul de control al dozării, ca o consecință a condițiilor de funcționare a motorului atunci când dozarea nu este necesară, cu condiția ca aceste condiții de funcționare să fie comunicate autorității competente care acordă aprobarea de tip.

               8.4.7.2.   La alegerea producătorului, cerințele privind conformitatea reactivului cu caracteristicile declarate și cu toleranța de emisie de NOx asociată se îndeplinesc prin unul dintre mijloacele următoare:

                     (a)

                     un mijloc direct, cum este utilizarea unui captor de calitate a reactivului;

                     (b)

                     un mijloc indirect, precum utilizarea unui detector de NOx în eșapament, pentru a evalua eficacitatea reactivului;

                     (c)

                     orice alt mijloc, cu condiția ca eficacitatea sa să fie cel puțin egală cu cea care rezultă din utilizarea unui mijloc menționat la litera (a) sau (b) și ca exigențele principale ale acestei secțiuni să fie respectate.”

      ANEXA II
      Anexa II la Directiva 97/68/CE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Secțiunea 2 din apendicele 1 se înlocuiește cu următorul text:
                  „2.   MĂSURI ADOPTATE ÎMPOTRIVA POLUĂRII ATMOSFERICE
                  2.1.   Dispozitiv de reciclare a gazelor de carter: da/nu (1) …
                  2.2.   Dispozitive antipoluare suplimentare (în cazul în care există și nu se încadrează la altă rubrică)
                  2.2.1.   Convertizor catalitic: da/nu (1)

                  2.2.1.1.   Marcă (mărci): …
                  2.2.1.2.   Tip (tipuri): …
                  2.2.1.3.   Numărul de convertizoare catalitice și de elemente: …
                  2.2.1.4.   Dimensiunile și volumul convertizorului (convertizoarelor) catalitic(e): …
                  2.2.1.5.   Tip de acțiune catalitică: …
                  2.2.1.6.   Cantitatea totală de materiale prețioase: …
                  2.2.1.7.   Concentrația relativă: …
                  2.2.1.8.   Substrat (structură și material): …
                  2.2.1.9.   Densitatea celulei: …
                  2.2.1.10.   Tipul de carcasă pentru convertizorul (convertizoarele) catalitic(e): …
                  2.2.1.11.   Amplasamentul convertizorului (convertizoarelor) catalitic(e) și distanța (distanțele) minimă (minime)/maximă (maxime) față de motor: …
                  2.2.1.12.   Gama normală de funcționare (K): …
                  2.2.1.13.   Reactiv consumabil (după caz): …
                  2.2.1.13.1.   Tipul și concentrația reactivului necesar pentru acțiunea catalitică: …
                  2.2.1.13.2.   Temperaturile normale de funcționare ale reactivului: …
                  2.2.1.13.3.   Standardul internațional (după caz): …
                  2.2.1.14.   Detector de NOx: da/nu (1)

                  2.2.2.   Detector de oxigen: da/nu (1)

                  2.2.2.1.   Marcă (mărci): …
                  2.2.2.2.   Tipul: …
                  2.2.2.3.   Amplasare: …
                  2.2.3.   Injecție de aer: da/nu (1)

                  2.2.3.1.   Tip (aer pulsat, pompă de aer, etc.): …
                  2.2.4.   Recircularea gazului de evacuare: da/nu (1)

                  2.2.4.1.   Caracteristici (răcit/nerăcit, presiune înaltă/presiune joasă etc.): …
                  2.2.5.   Filtru de particule poluante: da/nu (1)

                  2.2.5.1.   Dimensiunile și capacitatea filtrului de particule poluante: …
                  2.2.5.2.   Tipul și structura filtrului de particule poluante: …
                  2.2.5.3.   Amplasamentul (amplasamentele) și distanța (distanțele) maximă (maxime)/minimă (minime) față de motor: …
                  2.2.5.4.   Metoda sau sistemul de regenerare, descrierea și/sau schița acestuia: …
                  2.2.5.5.   Temperaturile (K) și presiunile (kPa) normale de funcționare: …
                  2.2.6.   Alte sisteme: da/nu (1)

                  2.2.6.1.   Descriere și funcționare: …

                  2.

                  Secțiunea 2 din apendicele 3 se înlocuiește cu următorul text:
                  „2.   MĂSURI ADOPTATE ÎMPOTRIVA POLUĂRII ATMOSFERICE
                  2.1.   Dispozitiv de reciclare a gazelor de carter: da/nu (2) …
                  2.2.   Dispozitive antipoluare suplimentare (în cazul în care există și nu se încadrează la altă rubrică)
                  2.2.1.   Convertizor catalitic: da/nu (2)

                  2.2.1.1.   Marcă (mărci): …
                  2.2.1.2.   Tip (tipuri): …
                  2.2.1.3.   Numărul de convertizoare catalitice și de elemente: …
                  2.2.1.4.   Dimensiunile și volumul convertizorului (convertizoarelor) catalitic(e): …
                  2.2.1.5.   Tip de acțiune catalitică: …
                  2.2.1.6.   Cantitatea totală de materiale prețioase: …
                  2.2.1.7.   Concentrația relativă: …
                  2.2.1.8.   Substrat (structură și material): …
                  2.2.1.9.   Densitatea celulei: …
                  2.2.1.10.   Tipul de carcasă pentru convertizorul (convertizoarele) catalitic(e): …
                  2.2.1.11.   Amplasamentul convertizorului (convertizoarelor) catalitic(e) și distanța (distanțele) minimă (minime)/maximă (maxime) față de motor: …
                  2.2.1.12.   Gama normală de funcționare (K): …
                  2.2.1.13.   Reactiv consumabil (după caz): …
                  2.2.1.13.1.   Tipul și concentrația reactivului necesar pentru acțiunea catalitică: …
                  2.2.1.13.2.   Temperaturile normale de funcționare ale reactivului: …
                  2.2.1.13.3.   Standardul internațional (după caz): …
                  2.2.1.14.   Detector de NOx: da/nu (2)

                  2.2.2.   Detector de oxigen: da/nu (2)

                  2.2.2.1.   Marcă (mărci): …
                  2.2.2.2.   Tipul: …
                  2.2.2.3.   Amplasare: …
                  2.2.3.   Injecție de aer: da/nu (2)

                  2.2.3.1.   Tip (aer pulsat, pompă de aer etc.): …
                  2.2.4.   Recircularea gazului de evacuare: da/nu (2)

                  2.2.4.1.   Caracteristici (răcit/nerăcit, presiune înaltă/presiune joasă etc.): …
                  2.2.5.   Filtru de particule poluante: da/nu (2)

                  2.2.5.1.   Dimensiunile și capacitatea filtrului de particule poluante: …
                  2.2.5.2.   Tipul și structura filtrului de particule poluante: …
                  2.2.5.3.   Amplasamentul (amplasamentele) și distanța (distanțele) maximă (maxime)/minimă (minime) față de motor: …
                  2.2.5.4.   Metoda sau sistemul de regenerare, descrierea și/sau schița acestuia: …
                  2.2.5.5.   Temperaturile (K) și presiunile (kPa) normale de funcționare: …
                  2.2.6.   Alte sisteme: da/nu (2)

                  2.2.6.1.   Descriere și funcționare: …

         (1)  Se elimină mențiunile inutile.”

         (2)  Se elimină mențiunile inutile.”

      ANEXA III
      Anexa III la Directiva 97/68/CE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Punctul 1.1 se înlocuiește cu următorul text:
                  1.1.   Prezenta anexă descrie metoda determinării emisiilor de poluanți gazoși sau de particule poluante provenind de la motorul supus testării.
                  Se aplică următoarele cicluri de testare:

                              —

                              testul NRSC (Non-Road Steady Cycle, ciclu în regimuri stabilizate pentru echipamente mobile nerutiere), care va fi utilizat pentru măsurarea emisiilor de monoxid de carbon, de hidrocarburi, de oxizi de azot și de particule poluante pentru etapele I, II, III A, III B și IV în cazul motoarelor descrise la punctele (i) și (ii) ale secțiunii 1.A din anexa I; și

                              —

                              testul NRTC (Non-Road Transient Cycle, ciclu în regimuri tranzitorii pentru echipamente mobile nerutiere), care va fi utilizat pentru măsurarea emisiilor de monoxid de carbon, de hidrocarburi, de oxizi de azot și de particule poluante pentru etapele III B și IV ale motoarelor descrise la punctul (i) al secțiunii 1.A din anexa I;

                              —

                              pentru motoarele destinate a fi utilizate la propulsarea vaselor de navigație interioară se aplică procedura de testare ISO prescrisă de standardul ISO 8178-4:2002 și în anexa VI (Cod NOx) la convenția MARPOL (1) 73/78 a OMI (2);

                              —

                              pentru motoarele destinate propulsării drezinelor se utilizează un test NRSC pentru măsurarea gazelor și a particulelor poluante în etapa III A și în etapa III B;

                              —

                              pentru motoarele destinate propulsării locomotivelor se utilizează un test NRSC pentru măsurarea gazelor și a pulberilor poluante în etapa III A și în etapa III B.

                  2.

                  Punctul 1.3.2 se înlocuiește cu următorul text:
                  „1.3.2.   Testul NRTC:

                  Ciclul de testare tranzitoriu prescris, care este bazat în mod riguros pe condițiile de funcționare ale motoarelor Diesel instalate pe echipamentele nerutiere, este executat de două ori:

                              —

                              prima oară (pornirea la rece) după ce motorul a ajuns la temperatura camerei și temperaturile lichidului de răcire, ale uleiului, ale sistemelor de posttratare și ale tuturor dispozitivelor auxiliare de control al motorului sunt stabilizate între 20 și 30 °C;

                              —

                              a doua oară (pornire la cald) după o perioadă de douăzeci de minute de impregnare la cald care începe imediat după încheierea ciclului de pornire la rece.

                        În cursul acestei secvențe de testare sunt examinați poluanții menționați anterior. Secvența de testare constă într-un ciclu de pornire la rece după o răcire naturală sau forțată a motorului, o perioadă de impregnare la cald și un ciclu de pornire la cald, rezultând într-un calcul al emisiilor combinate. Folosind semnalele de reacție privind cuplul și turația provenite de la dinamometrul motorului, puterea se calculează în relație cu timpul ciclului, care indică activitatea motorului pe parcursul întregului ciclu. Concentrațiile componentelor gazoase sunt determinate pe toată durata ciclului, fie în gazele de eșapament brute integrând semnalul transmis de analizor, în conformitate cu apendicele 3 din prezenta anexă, fie în gazele de eșapament diluate ale unui sistem CVS de diluare în circuit principal, integrând semnalul analizorului sau prelevând probe în saci de prelevare, în conformitate cu apendicele 3 din prezenta anexă. În ceea ce privește particulele poluante, se colectează un eșantion proporțional de gaze de eșapament diluate într-un filtru specificat, prin diluare în circuit parțial sau în circuit principal. În funcție de metoda folosită, debitul gazelor de eșapament diluate sau nediluate se măsoară pe toată durata ciclului pentru a calcula valorile de emisie masică ale poluanților. Valorile de emisie masică se introduc în ecuație cu activitatea motorului pentru a obține gramele pentru fiecare poluant emis per kilowatt/oră.
                  Emisiile (g/kWh) sunt măsurate în cursul ambelor cicluri de pornire, la cald și la rece. Emisiile combinate ponderate sunt calculate prin ponderarea de 10 % a rezultatelor pornirii la rece și prin ponderarea de 90 % a rezultatelor pornirii la cald. Emisiile combinate ponderate trebuie să respecte limitele.”

                  3.

                  Punctul 3.7.1 se înlocuiește cu următorul text:
                  3.7.1.   Specificațiile echipamentelor în conformitate cu anexa I secțiunea 1.A:
                  3.7.1.1.   Specificația A

                  Pentru motoarele prevăzute în anexa I secțiunea 1.A punctele (i) și (iv), se efectuează următorul ciclu de opt moduri (3) cu dinamometrul montat pe motorul supus testării:

                              Numărul modului

                              Turația motorului
                              (rot/min)

                              Sarcină
                              (%)

                              Factor de ponderare

                              1

                              Nominală sau de referință (4)

                              100

                              0,15

                              2

                              Nominală sau de referință (4)

                              75

                              0,15

                              3

                              Nominală sau de referință (4)

                              50

                              0,15

                              4

                              Nominală sau de referință (4)

                              10

                              0,10

                              5

                              Intermediară

                              100

                              0,10

                              6

                              Intermediară

                              75

                              0,10

                              7

                              Intermediară

                              50

                              0,10

                              8

                              În gol

                              —

                              0,15

                        3.7.1.2.   Specificația B

                  Pentru motoarele prevăzute în anexa I secțiunea 1.A punctul (ii), se efectuează următorul ciclu de cinci moduri (5) cu dinamometrul montat pe motorul supus testării:

                              Numărul modului

                              Turația motorului
                              (rot/min)

                              Sarcină
                              (%)

                              Factor de ponderare

                              1

                              Nominală

                              100

                              0,05

                              2

                              Nominală

                              75

                              0,25

                              3

                              Nominală

                              50

                              0,30

                              4

                              Nominală

                              25

                              0,30

                              5

                              Nominală

                              10

                              0,10

                        Cifrele sarcinii sunt valori în procente ale cuplului corespunzătoare puterii în regim de bază, definită ca fiind puterea maximă disponibilă în cursul unei secvențe de exploatare variabile, a cărei durată poate atinge un număr nelimitat de ore pe an, între intervale declarate de întreținere și în condiții ambiante declarate, întreținerea efectuându-se în conformitate cu instrucțiunile constructorului.
                  3.7.1.3.   Specificația C

                  Pentru motoarele de propulsie (6) destinate vaselor de navigație interioară, se aplică procedura de testare ISO specificată în norma ISO 8178-4:2002 și în anexa VI (cod NOx) a convenției MARPOL 73/78 a OMI.
                  Motoarele de propulsie care funcționează pe o curbă a unei elice cu pas constant sunt testate pe un dinamometru utilizând următorul ciclu de 4 moduri în regim stabilizat (7), elaborat pentru a reprezenta funcționarea motoarelor Diesel marine comerciale în condiții normale de funcționare.

                              Numărul modului

                              Turația motorului
                              (rot/min)

                              Sarcină
                              (%)

                              Factor de ponderare

                              1

                              100 % (nominală)

                              100

                              0,20

                              2

                              91 %

                              75

                              0,50

                              3

                              80 %

                              50

                              0,15

                              4

                              63 %

                              25

                              0,15

                        Motoarele de propulsie cu turație fixă destinate vaselor de navigație interioară funcționând cu elice cu pas variabil sau cuplate electric sunt testate pe un dinamometru utilizând următorul ciclu de 4 moduri în regim stabilizat (8) caracterizat prin aceeași sarcină și aceiași factori de ponderare ca și ciclul de mai sus, dar cu motorul funcționând în regim nominal în fiecare mod:

                              Numărul modului

                              Turația motorului
                              (rot/min)

                              Sarcină
                              (%)

                              Factor de ponderare

                              1

                              Nominală

                              100

                              0,20

                              2

                              Nominală

                              75

                              0,50

                              3

                              Nominală

                              50

                              0,15

                              4

                              Nominală

                              25

                              0,15

                        3.7.1.4.   Specificația D

                  Pentru motoarele prevăzute în anexa I secțiunea 1.A punctul (v), se efectuează următorul ciclu de trei moduri (9) cu dinamometrul montat pe motorul supus testării:

                              Numărul modului

                              Turația motorului
                              (rot/min)

                              Sarcină
                              (%)

                              Factor de ponderare

                              1

                              Nominală

                              100

                              0,25

                              2

                              Intermediară

                              50

                              0,15

                              3

                              În gol

                              —

                              0,60

                  4.

                  Punctul 4.3.1 se înlocuiește cu următorul text:
                  „4.3.1.   Turația de referință

                  Turația de referință (nref) corespunde valorilor de turație normalizate la 100 %, specificate în programul dinamometrului motorului (anexa III apendicele 4). Ciclul real al motorului rezultând din denormalizare la turația de referință depinde în mare măsură de alegerea turației de referință corespunzătoare. Turația de referință se determină prin următoarea formulă:
                  nref = turația inferioară + 0,95 x (turația superioară – turația inferioară)
                  [Turația superioară este cea mai mare turație a motorului la care se furnizează 70 % din puterea nominală, în timp ce turația inferioară este turația cea mai mică a motorului la care se furnizează 50 % din puterea nominală.]
                  Dacă turația de referință măsurată se încadrează între +/– 3 % față de turația de referință declarată de către constructor, turația de referință declarată poate fi utilizată pentru testul de emisii. Dacă se depășește această toleranță, se utilizează pentru testul de emisii turația de referință măsurată (10).

                  5.

                  Punctul 4.5 se înlocuiește cu următorul text:
                  „4.5.   Parcursul testării pentru măsurarea emisiilor

                  Diagrama prezentată în continuare descrie diferitele etape ale testării:

                  Înainte de ciclul de măsurători, se pot executa unul sau mai multe cicluri practice, după caz, pentru verificarea motorului, a camerei de încercări și a sistemelor de emisii.
                  4.5.1.   Pregătirea filtrelor de prelevare a probelor

                  Cu cel puțin o oră înaintea testării, fiecare filtru se introduce într-un vas Petri, care este protejat împotriva contaminării cu praf, dar care permite schimbul de aer și care este amplasat într-o cameră de cântărire pentru stabilizarea filtrului. După perioada de stabilizare, fiecare filtru se cântărește și greutatea acestuia se înregistrează. Filtrul se păstrează apoi într-un vas Petri închis sau într-un portfiltru închis ermetic până la momentul testării. Filtrul se utilizează în termen de opt ore de la scoaterea sa din camera de cântărire. Se înregistrează greutatea cântărită în laborator a acestuia.
                  4.5.2.   Instalarea echipamentelor de măsurare

                  Instrumentele și sondele de prelevare a probelor se instalează conform instrucțiunilor. În cazul în care se utilizează un sistem de diluare în circuit principal, țeava de eșapament din spate se conectează la acest sistem.
                  4.5.3.   Punerea în funcțiune a sistemului de diluare

                  Sistemul de diluare se pune în funcțiune. Debitul total al gazului de eșapament diluat al unui sistem de diluare totală a debitului sau debitul gazului de eșapament diluat printr-un sistem de diluare parțială a debitului se reglează pentru a elimina condensarea apei din sistem și pentru a obține o temperatură la suprafața filtrului între 315 K (42 °C) și 325 K (52 °C).
                  4.5.4.   Punerea în funcțiune a sistemului de prelevare a probelor de particule poluante

                  Sistemul de prelevare a probelor de particule poluante se pune în funcțiune și trebuie să funcționeze în derivație. Concentrația de fond a particulelor poluante în aerul de diluare se poate determina prin prelevarea de probe din aerul de diluare înaintea intrării gazelor de eșapament în tunelul de diluare. Este de preferat ca proba de particule poluante de fond să se colecteze în timpul ciclului tranzitoriu, dacă se utilizează un alt sistem de prelevare a probelor de particule poluante. În caz contrar, se poate utiliza sistemul de prelevare a probelor de particule poluante utilizat pentru colectarea particulelor în ciclul tranzitoriu. În cazul în care se utilizează aer de diluare filtrat, este suficientă efectuarea unei singure măsurători înainte sau după testare. În cazul în care aerul de diluare nu este filtrat, măsurătorile trebuie să se efectueze înaintea inițierii și după încheierea ciclului și se calculează media valorilor.
                  4.5.5.   Verificarea analizoarelor

                  Analizoarele de emisii se aduc la zero și se etalonează. Dacă se utilizează saci pentru probe, aceștia trebuie să fie goliți.
                  4.5.6.   Cerințe în materie de răcire

                  Se poate aplica o procedură de răcire naturală sau forțată. Pentru răcirea forțată, se va folosi buna judecată inginerească pentru stabilirea unor sisteme de trimitere a aerului de răcire peste motor, de trimitere a uleiului rece prin sistemul de lubrifiere al motorului, de eliminare a căldurii din lichidul de răcire prin sistemul de răcire al motorului și de eliminare a căldurii dintr-un sistem de posttratare a evacuării. În cazul unei răciri forțate a sistemului de posttratare, nu se aplică un aer de răcire înainte ca sistemul de posttratare să fi ajuns la o temperatură mai joasă decât temperatura sa de activare catalitică. Nu se permite nicio procedură de răcire care rezultă din emisii nereprezentative.
                  Testarea de măsurare a emisiilor de eșapament în ciclu de pornire la rece nu poate începe după o răcire decât atunci când temperatura uleiului de motor, a lichidului de răcire și a sistemului de posttratare s-a stabilizat între 20 °C și 30 °C pentru un interval de timp minim de cincisprezece minute.
                  4.5.7.   Parcursul ciclului

                  4.5.7.1.   Ciclul de pornire la rece

                  Secvența de testare începe prin ciclul de pornire la rece, la încheierea procesului de răcire și atunci când sunt respectate toate cerințele specificate la punctul 4.5.6.
                  Motorul trebuie demarat în conformitate cu procedura de demarare recomandată de constructor în manualul de utilizare, folosindu-se fie un motor de pornire de serie, fie un dinamometru.
                  De îndată ce motorul este pus în funcțiune, se pornește un cronometru de «ralanti în gol». Se lasă motorul să funcționeze la ralanti în gol fără sarcină timp de 23 ± 1 s, apoi se începe ciclul motorului în mod tranzitoriu, astfel încât prima înregistrare a ciclului în afara modului ralanti are loc la 23 ± 1 s. Intervalul de timp de ralanti în gol este inclus în cele 23 ± 1s.
                  Testarea se efectuează în conformitate cu ciclul de referință definit în anexa III apendicele 4. Punctele de reglare a turației și a cuplului motorului se setează la o frecvență de minimum 5 Hz (se recomandă 10 Hz). Punctele de reglare se calculează prin interpolare liniară între punctele de reglare din ciclul de referință, distribuite la 1 Hz. Turația și cuplul de reacție ale motorului se înregistrează cel puțin o dată la fiecare secundă pe durata ciclului de testare și semnalele pot să fie filtrate electronic.
                  4.5.7.2.   Răspunsul analizoarelor

                  Punerea în funcțiune a echipamentului de măsurare se face concomitent cu punerea în funcțiune a motorului:

                              —

                              se începe colectarea sau analiza aerului de diluare, în cazul în care se utilizează un sistem de diluare în circuit principal;

                              —

                              se începe colectarea sau analiza gazelor de eșapament brute sau diluate, în funcție de metoda utilizată;

                              —

                              se începe măsurarea cantității de gaze de eșapament diluate, precum și a temperaturilor și presiunilor necesare;

                              —

                              se începe înregistrarea debitului masic de gaze de eșapament, în cazul în care se utilizează analiza gazelor de eșapament brute;

                              —

                              se începe înregistrarea datelor de reacție ale turației și ale cuplului dinamometrului.

                        Pentru măsurarea gazelor de eșapament brute, concentrațiile emisiilor (HC, CO și NOx) și debitul masic al gazelor de eșapament se măsoară în mod continuu și se înregistrează, la o frecvență de cel puțin 2 Hz, într-un sistem computerizat. Toate celelalte date se pot înregistra cu o frecvență de cel puțin 1 Hz. Pentru analizoarele analogice se înregistrează răspunsul, iar datele de etalonare se pot utiliza fie prin conectare la rețea, fie fără conectare, în timpul evaluării datelor.
                  În cazul în care se utilizează un sistem de diluare în circuit principal, hidrocarburile (HC) și NOx se măsoară în mod continuu în tunelul de diluare cu o frecvență de cel puțin 2 Hz. Concentrațiile medii se determină prin integrarea semnalelor analizorului pe toată durata ciclului de testare. Timpul de răspuns al sistemului nu trebuie să fie mai mare de 20 de secunde și trebuie să fie coordonat cu fluctuațiile debitului volumic al probei cu volum constant și cu abaterile de la timpul de prelevare a probelor/de la durata ciclului de testare, dacă este cazul. Cantitățile de CO și CO2 se determină prin integrare sau prin analiza concentrațiilor din sacul de probe colectate pe durata unui ciclu. Concentrațiile poluanților gazoși din aerul de diluare se determină prin integrarea sau prin analiza aerului de diluare colectat într-un sac de prelevare. Toți ceilalți parametri care trebuie să fie măsurați se înregistrează cu o frecvență de cel puțin o măsurătoare pe secundă (1 Hz).
                  4.5.7.3.   Prelevarea probelor de particule poluante

                  La pornirea motorului, sistemul de prelevare a probelor de particule poluante se comută de la modul de derivație la modul de colectare a particulelor poluante.
                  În cazul în care se utilizează un sistem de diluare în circuit principal, pompa sau pompele pentru prelevarea probelor se reglează astfel încât în sonda de prelevare a probelor de particule poluante sau în tubul de transfer să se asigure un debit proporțional cu debitul masic al gazelor de eșapament.
                  În cazul în care se utilizează un sistem de diluare în circuit principal, pompa sau pompele pentru prelevarea probelor se reglează astfel încât în sonda de prelevare a probelor de pulberi sau în tubul de transfer să se asigure un debit în limitele a ± 5 % din debitul reglat. Dacă se procedează la compensarea debitului (respectiv controlul proporțional al debitului de probă), trebuie să de demonstreze că raportul dintre debitul în tunelul principal și debitul probei de pulberi nu variază cu mai mult de ± 5 % față de valoarea sa reglată (cu excepția probelor prelevate în primele 10 secunde).

                     NOTĂ: În cazul unei duble diluări, debitul probei este dat de diferența netă dintre debitul prin filtrele pentru prelevarea probelor și debitul de aer de diluare secundară.
                  Trebuie să se înregistreze valorile medii ale temperaturii și presiunii la contorul (contoarele) de gaze sau la intrarea în instrumentele de măsurare a debitului. Dacă debitul reglat nu poate fi menținut pe durata întregului ciclu (în limitele a ± 5 %) din cauza cantității mari de particule poluante depuse pe filtru, testarea se anulează. Testarea se reia cu un debit mai mic și/sau un filtru cu diametru mai mare.
                  4.5.7.4.   Calarea motorului în cursul ciclului de pornire la rece

                  Dacă motorul se calează în orice moment în timpul ciclului de pornire la rece, se procedează la precondiționarea motorului și la repetarea procedurii de răcire; în final, motorul trebuie repornit și testarea repetată. Testarea se anulează în cazul în care apar defecțiuni la oricare dintre echipamentele de testare necesare în timpul ciclului de testare.
                  4.5.7.5.   Operațiuni după ciclul de pornire la rece

                  La încheierea ciclului de pornire la rece al testului, se opresc măsurarea debitului masic de gaze de eșapament, a volumului de gaze de eșapament diluate, a debitului de gaze în sacii de colectare a probelor, precum și pompa pentru prelevarea probelor de particule poluante. În cazul unui analizor integrator, eșantionarea continuă până la scurgerea timpilor de răspuns ai sistemului.
                  Concentrațiile sacilor colectori, în cazul în care aceștia se utilizează, se analizează cât mai curând și, în orice caz, în maximum 20 de minute de la încheierea ciclului de testare.
                  După testul de emisii, analizorii se verifică din nou cu ajutorul unui gaz zero și al aceluiași tip de gaz de control. Testarea se consideră acceptabilă în cazul în care diferența dintre rezultatele obținute înainte și după testare este mai mică de 2 % din valoarea gazului de control.
                  Filtrele pentru reținerea particulelor poluante sunt duse înapoi în camera de cântărire în termen de maximum o oră după încheierea testării. Se condiționează timp de cel puțin oră într-un vas Petri protejat împotriva contaminării cu praf și care permite schimbul de aer, apoi se cântăresc. Se înregistrează greutatea brută a filtrelor.
                  4.5.7.6.   Impregnarea la cald

                  Imediat după oprirea motorului, se opresc, în cazul în care erau utilizate, ventilatorul (ventilatoarele) de răcire a motorului, precum și suflanta CVS (sau se deconectează sistemul de eșapament de la CVS).
                  Se lasă motorul să se impregneze timp de 20 ± 1 minute. Motorul și dinamometrul sunt pregătite pentru testarea de pornire la cald. Sacii de prelevare goliți sunt conectați la sistemele de colectare de probe de gaze de eșapament diluate și de aer de diluare. Se pornește sistemul CVS (dacă se utilizează sau dacă nu este deja pus în funcțiune) sau se conectează sistemul de eșapament la CVS (dacă este deconectat). Se pun în funcțiune pompele de prelevare (cu excepția pompei sau pompelor de prelevare a particulelor poluante), ventilatorul (ventilatoarele) de răcire a motorului și sistemul de colectare a datelor.
                  Schimbătorul de căldură al sistemului de prelevare de probe cu volum constant (dacă este utilizat) și componentele încălzite ale oricărui sistem continuu de prelevare de probe (dacă este cazul) sunt preîncălzite la temperaturile lor de funcționare prescrise înainte de a începe testarea.
                  Debitele probelor sunt ajustate la debitul dorit și dispozitivele de măsurare a debitului gazelor din CVS sunt aduse la zero. Se instalează cu grijă un filtru de pulberi curat în fiecare dintre portfiltre și portfiltrele asamblate sunt instalate pe linia de flux a probei.
                  4.5.7.7.   Ciclul de pornire la cald

                  De îndată ce motorul este pus în funcțiune, se pornește un cronometru de «ralanti în gol». Se lasă motorul să funcționeze la ralanti în gol fără sarcină timp de 23 ± 1 s, apoi se începe ciclul motorului în mod tranzitoriu, astfel încât prima înregistrare a ciclului în afara modului ralanti are loc la 23 ± 1 s. Intervalul de timp de ralanti în gol este inclus în cele 23 ± 1s.
                  Testarea se efectuează în conformitate cu ciclul de referință definit în anexa III apendicele 4. Punctele de reglare a turației și a cuplului motorului se setează la o frecvență de minimum 5 Hz (se recomandă 10 Hz). Punctele de reglare se calculează prin interpolare liniară între punctele de reglare din ciclul de referință, distribuite la 1 Hz. Turația și cuplul de reacție ale motorului se înregistrează cel puțin o dată la fiecare secundă pe durata ciclului de testare și semnalele pot să fie filtrate electronic.
                  Procedura descrisă la punctele 4.5.7.2 și 4.5.7.3 de mai sus este apoi repetată.
                  4.5.7.8.   Calarea motorului în cursul ciclului de pornire la cald

                  Dacă motorul se calează în orice moment în timpul ciclului de pornire la cald, acesta poate fi oprit și lăsat să se reimpregneze timp de 20 de minute. Ciclul de pornire la cald poate fi apoi reînceput. Este autorizată o singură reimpregnare la cald și o singură repetiție a ciclului de pornire la cald.
                  4.5.7.9.   Operațiuni după ciclul de pornire la cald

                  La încheierea ciclului de pornire la cald, măsurarea debitului masic al gazului de eșapament, a volumului gazului de eșapament diluat sau a debitului gazului, curgerea gazului în sacii colectori, precum și pompa de eșantionare a particulelor se opresc. În cazul unui analizor integrator, eșantionarea continuă până la scurgerea timpilor de răspuns ai sistemului.
                  Concentrațiile sacilor colectori, în cazul în care aceștia se utilizează, se analizează cât mai curând și, în orice caz, în maximum 20 de minute de la încheierea ciclului de testare.
                  După testul de emisii, analizorii se verifică din nou cu ajutorul unui gaz zero și al aceluiași tip de gaz de control. Testarea se consideră acceptabilă în cazul în care diferența dintre rezultatele obținute înainte și după testare este mai mică de 2 % din valoarea gazului de control.
                  Filtrele pentru reținerea particulelor poluante sunt duse înapoi în camera de cântărire în termen de maximum o oră după încheierea testării. Se condiționează timp de cel puțin o oră într-un vas Petri protejat împotriva contaminării cu praf și care permite schimbul de aer, apoi se cântăresc. Se înregistrează greutatea brută a filtrelor.”

                  6.

                  Apendicele 3 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              Punctul 2.1.2.4 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.1.2.4.   Calculul emisiilor specifice

                              Emisiile specifice (g/kWh) se calculează pentru fiecare componentă individuală în modul următor:

                              unde:

                                          Mgas,cold

                                          =

                                          masa totală a gazelor poluante pe durata ciclului de pornire la rece (în g)

                                          Mgas,hot

                                          =

                                          masa totală a gazelor poluante pe durata ciclului de pornire la cald (în g)

                                          Wact,cold

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la rece, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)

                                          Wact,hot

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la cald, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)”

                              (b)

                              Punctul 2.1.3.1 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.1.3.1.   Calcularea emisiei masice

                              Masele pulberilor MPT,cold și MPT,hot (g/testare) se calculează după una dintre următoarele metode:

                                          (a)

                                          unde:

                                                      MPT

                                                      =

                                                      MPT,cold pentru ciclul cu pornire la rece

                                                      MPT

                                                      =

                                                      MPT,hot pentru ciclul cu pornire la cald

                                                      Mf

                                                      =

                                                      masa pulberilor prelevate pe durata ciclului (în mg)

                                                      MEDFW

                                                      =

                                                      masa gazelor de eșapament diluate echivalente pe durata ciclului (în kg)

                                                      MSAM

                                                      =

                                                      masa gazelor de eșapament diluate care trec prin filtrele de pulberi (în kg)

                                                Masa totală a gazelor de eșapament diluate echivalente pe durata ciclului se determină după cum urmează:
                                          unde:

                                                      GEDFW,i

                                                      =

                                                      debitul masic instantaneu al gazelor de eșapament diluate echivalente (în kg/s)

                                                      GEXHW,i

                                                      =

                                                      debitul masic instantaneu al gazelor de eșapament (în kg/s)

                                                      qi

                                                      =

                                                      coeficientul de diluare instantanee

                                                      GTOTW,i

                                                      =

                                                      debitul masic instantaneu al gazelor de eșapament diluate prin tunelul de diluare (în kg/s)

                                                      GDILW,i

                                                      =

                                                      debitul masic instantaneu al aerului de diluare (în kg/s)

                                                      f

                                                      =

                                                      frecvența de prelevare a datelor (în Hz)

                                                      n

                                                      =

                                                      numărul de măsurători

                                          (b)

                                          unde:

                                                      MPT

                                                      =

                                                      MPT,cold pentru ciclul cu pornire la rece

                                                      MPT

                                                      =

                                                      MPT,hot pentru ciclul cu pornire la cald

                                                      Mf

                                                      =

                                                      masa pulberilor prelevate pe durata ciclului (în mg)

                                                      rs

                                                      =

                                                      raportul mediu de eșantioane pe parcursul ciclului

                                                unde:

                                                      MSE

                                                      =

                                                      masa gazelor de eșapament prelevate pe durata ciclului (în kg)

                                                      MEXHW

                                                      =

                                                      debitul masic total al gazelor de eșapament pe durata ciclului (în kg)

                                                      MSAM

                                                      =

                                                      masa gazelor de eșapament diluate care trec prin filtrele de pulberi (în kg)

                                                      MTOTW

                                                      =

                                                      masa gazelor de eșapament diluate care trec prin tunelul de diluare (în kg)

                                             NOTĂ: În cazul unui sistem de prelevare totală, MSAM și MTOTW sunt identice.”

                              (c)

                              Punctul 2.1.3.3 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.1.3.3.   Calculul emisiilor specifice

                              Emisiile specifice (g/kWh) se calculează după cum urmează:

                              unde:

                                          MPT,cold

                                          =

                                          masa particulelor poluante pe durata ciclului de pornire la rece (în g/testare)

                                          MPT,hot

                                          =

                                          masa particulelor poluante pe durata ciclului de pornire la cald (în g/testare)

                                          Kp, cold

                                          =

                                          factorul de corecție a umidității pentru pulberi pe durata ciclului de pornire la rece

                                          Kp, hot

                                          =

                                          factorul de corecție a umidității pentru pulberi pe durata ciclului de pornire la cald

                                          Wact, cold

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la rece, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)

                                          Wact, hot

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la cald, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)”

                              (d)

                              Punctul 2.2.4 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.2.4.   Calculul emisiilor specifice

                              Emisiile specifice (g/kWh) se calculează pentru fiecare componentă individuală în modul următor:

                              unde:

                                          Mgas,cold

                                          =

                                          masa totală a gazelor poluante pe durata ciclului de pornire la rece (în g)

                                          Mgas,hot

                                          =

                                          masa totală a gazelor poluante pe durata ciclului de pornire la cald (în g)

                                          Wact,cold

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la rece, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)

                                          Wact,hot

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la cald, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)”

                              (e)

                              Secțiunea 2.2.5.1 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.2.5.1.   Calculul debitului masic

                              Masele pulberilor MPT,cold și MPT,hot (g/testare) se calculează după cum urmează:

                              unde:

                                          MPT

                                          =

                                          MPT,cold pentru ciclul cu pornire la rece

                                          MPT

                                          =

                                          MPT,hot pentru ciclul cu pornire la cald

                                          Mf

                                          =

                                          masa pulberilor prelevate pe durata ciclului (în mg)

                                          MTOTW

                                          =

                                          masa totală a gazelor de eșapament diluate pe durata ciclului, determinată în conformitate cu punctul 2.2.1 (kg)

                                          MSAM

                                          =

                                          masa gazelor de eșapament diluate obținută din tunelul de diluare pentru colectarea pulberilor (în kg),

                                    precum și

                                          Mf

                                          =

                                          Mf,p + Mf,b, în cazul în care se cântăresc separat (în mg)

                                          Mf,p

                                          =

                                          masa particulelor poluante colectate pe filtrul primar (în mg)

                                          Mf,b

                                          =

                                          masa particulelor poluante colectate pe filtrul secundar (în mg)

                                    În cazul în care se folosește un sistem de dublă diluare, masa de aer de diluare secundară se scade din masa totală a gazelor de eșapament dublu diluate care au fost prelevate pe filtrele de particule poluante.
                              MSAM = MTOT – MSEC

                              unde:

                                          MTOT

                                          =

                                          masa gazelor de eșapament dublu diluate care traversează filtrul de pulberi (în kg)

                                          MSEC

                                          =

                                          masa de aer de diluare secundară (în kg).

                                    În cazul în care concentrația de fond a particulelor din aerul de diluare se determină în conformitate cu anexa III punctul 4.4.4, masa particulelor poluante poate fi corectată pentru a ține cont de concentrația de fond. În acest caz, masele pulberilor MPT,cold și MPT,hot (g/testare) se calculează după cum urmează:

                              unde:

                                          MPT

                                          =

                                          MPT,cold pentru ciclul cu pornire la rece

                                          MPT

                                          =

                                          MPT,hot pentru ciclul cu pornire la cald

                                          Mf, MSAM, MTOTW

                                          =

                                          a se vedea mai sus

                                          MDIL

                                          =

                                          masa de aer de diluare primară prelevat prin sistemul de prelevare a pulberilor de fond (în kg)

                                          Md

                                          =

                                          masa particulelor poluante de fond colectate din aerul de diluare primară (în mg)

                                          DF

                                          =

                                          factorul de diluare, determinat în conformitate cu punctul 2.2.3.1.1.”

                              (f)

                              Punctul 2.2.5.3 se înlocuiește cu următorul text:
                              „2.2.5.3.   Calculul emisiilor specifice

                              Emisiile specifice (g/kWh) se calculează după cum urmează:

                              unde:

                                          MPT,cold

                                          =

                                          masa pulberilor pe durata ciclului de pornire la rece a testului NRTC (în g/test)

                                          MPT,hot

                                          =

                                          masa pulberilor pe durata ciclului de pornire la cald a testului NRTC (în g/test)

                                          Kp, cold

                                          =

                                          factorul de corecție a umidității pentru pulberi pe durata ciclului de pornire la rece

                                          Kp, hot

                                          =

                                          factorul de corecție a umidității pentru pulberi pe durata ciclului de pornire la cald

                                          Wact, cold

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la rece, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)

                                          Wact, hot

                                          =

                                          lucrul mecanic al ciclului efectiv pe durata ciclului de pornire la cald, determinat în conformitate cu anexa III punctul 4.6.2 (în kWh)”

         (1)  MARPOL: Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave.

         (2)  OMI: Organizația Maritimă Internațională”

         (3)  Identic cu ciclul C1 descris la punctul 8.3.1.1 al normei ISO 8178-4:2007 (versiunea corectată din 1.7.2008).

         (4)  Turația de referință este definită în anexa III punctul 4.3.1.

         (5)  Identic cu ciclul D2 descris la punctul 8.4.1 al normei ISO 8178-4: 2002(E).

         (6)  Motoarele auxiliare cu turație constantă trebuie să fie certificate utilizând ciclul de teste ISO D2, respectiv ciclul de 5 moduri în regim stabilizat specificat la punctul 3.7.1.2, în timp ce motoarele auxiliare cu turație variabilă trebuie să fie certificate utilizând ciclul de testare ISO C1, respectiv ciclul de 8 moduri în regim stabilizat specificat la punctul 3.7.1.1.

         (7)  Identic cu ciclul E3 descris la punctele 8.5.1, 8.5.2 și 8.5.3 ale normei ISO 8178-4: 2002(E). Cele patru moduri presupun o curbă de elice medie bazată pe măsurători în curs de utilizare.

         (8)  Identic cu ciclul E2 descris la punctele 8.5.1, 8.5.2 și 8.5.3 ale normei ISO 8178-4: 2002(E).

         (9)  Identic cu ciclul F al normei ISO 8178-4: 2002(E).”

         (10)  Aceste valori sunt în conformitate cu norma ISO 8178-11:2006”

      ANEXA IV
      Anexa V se modifică după cum urmează:
      Cel de al doilea rând din tabelul anexei, intitulat „CARBURANT DE REFERINȚĂ PENTRU MOTOARE CU ARDERE PRIN COMPRESIE UTILIZATE ÎN ECHIPAMENTELE MOBILE NERUTIERE APROBATE PENTRU VALORILE LIMITĂ ALE FAZELOR III B ȘI IV” se modifică după cum urmează:

                     „Densitatea la 15 °C

                     kg/m3

                     833

                     865

                     EN-ISO 3675”

      ANEXA V
      Anexa XIII se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Punctele 1.5 și 1.6 se înlocuiesc cu următorul text:

                              „1.5.

                              Producătorul de echipamente pune la dispoziția autorității care acordă aprobarea de tip toate informațiile referitoare la punerea în aplicare a regimului de flexibilitate pe care această autoritate le consideră necesare pentru a lua o decizie.

                              1.6.

                              Producătorul de echipamente pune la dispoziția oricărei autorități care acordă aprobarea de tip din statele membre toate informațiile de care această autoritate are nevoie pentru a confirma că, în cazul unui motor despre care se afirmă că este introdus pe piață în cadrul unui regim de flexibilitate sau care este etichetat ca atare, respectiva afirmație sau etichetare este corectă.”

                  2.

                  Se elimină punctul 1.7.


title: Directiva 2006/129/CE a Comisiei din 8 decembrie 2006 de modificare și corectare a Directivei 96/77/CE de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitoriiText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0129

Jurnalul Oficial L 346 , 09/12/2006 p. 0015 - 0025 Jurnalul Oficial L 314 , 01/12/2007 p. 0423 - 0433

		Directiva 2006/129/CE a Comisieidin 8 decembrie 2006de modificare și corectare a Directivei 96/77/CE de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 89/107/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman [1], în special articolul 3 alineatul (3) litera (a),după consultarea Comitetului științific pentru șlimentație umană și a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară,întrucât:(1) Directiva 96/77/CE a Comisiei [2] din 2 decembrie 1996 de stabilire a unor criterii specifice de puritate pentru aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii, specifică criteriile de puritate pentru aditivii menționați în Directiva 95/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 1995 privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii [3].(2) Este necesar să se retragă criteriile de puritate pentru E 216 p-hidroxibenzoat de propil și E 217 propil p-hidroxibenzoat de sodiu, a căror utilizare ca aditivi alimentari nu mai este autorizată.(3) Diferite versiuni lingvistice ale Directivei 96/77/CE conțin erori referitoare la următoarele substanțe: E 307 alfa-tocoferol, E 315 acid erithorbic, E 415 gumă de xantan. Aceste erori trebuie corectate. În plus, este necesar să se țină seama de specificațiile și metodele analitice pentru aditivi, stabilite prin Codex Alimentarius, astfel cum a fost elaborat de Comitetul mixt de experți pentru aditivi alimentari al FAO/OMS (CMAA). Au fost adaptate, după caz, în special criteriile de puritate specifice, pentru a ține seama de limitele pentru fiecare din metalele grele care prezintă interes. Pentru claritate, se înlocuiește textul integral referitor la substanțele menționate.(4) Nivelul de cenușă sulfatată în criteriile de puritate pentru E 472c esterii citrici ai mono- și digliceridelor cu acizi grași, se modifică pentru a cuprinde parțial sau integral produsele neutralizate.(5) Este necesar să se asigure ca E 559 silicat de aluminiu să fie produs din argilă caolinitică brută care să nu fie afectată de o contaminare inacceptabilă cu dioxină. Prin urmare, prezența dioxinei în argila caolinitică brută ar trebui limitată la cel mai mic nivel posibil.(6) Este necesară adoptarea de specificații pentru noii aditivi alimentari autorizați prin Directiva 2006/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 de modificare a Directivei 95/2/CE privind aditivii alimentari, alții decât coloranții și îndulcitorii, și Directiva 94/35/CE privind îndulcitorii pentru utilizare în produsele alimentare: E 319 butilhidrochinonă terțiară (TBHQ), E 426 semiceluloză de soia, E 462 etilceluloză, E 586 4-hexilrezorcinol, E 1204 pollulan și E 1452 octenilsuccinat de amidon și aluminiu.(7) Prin urmare, Directiva 96/77/CE ar trebui modificată și corectată în consecință.(8) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa la Directiva 96/77/CE se modifică și se corectează în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 15 februarie 2008. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor actelor și un tabel de corespondență între aceste acte și prezenta directivă.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 2006.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO L 40, 11.2.1989, p. 27. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).[2] JO L 339, 30.12.1996, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/45/CE (JO L 113, 20.4.2004, p. 19).[3] JO L 61, 18.3.1995, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2006/52/CE (JO L 204, 26.7.2006, p. 10).--------------------------------------------------ANEXĂAnexa la Directiva 96/77/CE se modifică și se corectează după cum urmează:1. Textele referitoare la E 216 p-hidroxibenzoat de propil și E 217 propil p-hidroxibenzoat de sodiu se elimină.2. Textul referitor la E 307 alfa-tocoferol se înlocuiește cu următorul text:"E 307 ALFA-TOCOFEROLSinonime | DL-α-Tocoferol |DefinițieDenumire chimică | DL-5,7,8-trimetiltocol DL-2,5,7,8-tetrametil-2-(4′,8′,12′-trimetiltridecil)-6-cromanol |EINECS | 233-466-0 |Formulă chimică | C29H50O2 |Greutate moleculară | 430,71 |Compoziție | Cel puțin 96 % |Descriere | Ulei vâscos, limpede, aproape inodor, de culoare gălbuie spre chihlimbar, care se oxidează și se închide la culoare la expunere la aer sau lumină |IdentificareA.Test de solubilitate | Insolubil în apă, ușor solubil în etanol, miscibil în eter |B.Spectrofotometrie | În etanol absolut, absorbția maximă este de aproximativ 292 nm |PuritateIndice de refracție | nD20 1,503 până la 1,507 |Absorbție specifică E1 %1 cm în etanol | E1 %1 cm (292 nm) 72 până la 76 (0,01 g în 200 ml de etanol absolut) |Cenușă sulfatată | Maximum 0,1 % |Rotație specifică | [α]25D0° ± 0,05° (soluție 1:10 în cloroform) |Plumb | Cel mult 2 mg/kg" |3. Textul referitor la aditivul E 315 acid erithorbic se înlocuiește cu următorul text:"E 315 ACID ERITHORBICSinonime | Acid izoascorbic Acid D-araboascorbic |DefinițieDenumire chimică | Acid D-eritro-hexenic-2-γ-lactonă Acid izoascorbic Acid D-izoascorbic |EINECS | 201-928-0 |Formulă chimică | C6H8O6 |Greutate moleculară | 176,13 |Compoziție | Cel puțin 98 % pe baza anhidră |Descriere | Solid cristalin, de culoare alb spre gălbui, care se închide treptat la culoare la expunere la lumină |IdentificareA.Interval de topire | Aproximativ 164 °C până la 172 °C, cu descompunere |B.Test pozitiv la acid ascorbic prin reacția de culoare | |PuritatePierderi prin deshidratare | Cel mult 0,4 % după uscare la presiune redusă pe silicagel timp de 3 ore |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,3 % |Rotație specifică | [α]25D10 % (greut./vol.) soluție apoasă între – 16,5° până la – 18,0° |Oxalat | Într-o soluție de 1 g în 10 ml de apă, adăugați 2 picături de acid acetic glacial și 5 ml de soluție de acetat de calciu 10 %. Soluția trebuie să rămână limpede |Plumb | Cel mult 2 mg/kg" |4. După E316 erithorbat de sodiu, se inserează textul următor referitor la E 319 butilhidrochinonă terțiară (TBHQ):"E 319 BUTILHIDROCHINONĂ TERȚIARĂ (TBHQ)Sinonime | TBHQ |DefinițieDenumiri chimice | terț-butil-1,4-benzendiol 2-(1,1-dimetiletil)-1,4-benzendiol |EINECS | 217-752-2 |Formulă chimică | C10H14O2 |Greutate moleculară | 166,22 |Compoziție | Cel puțin 99 % C10H14O2 |Descriere | Solid cristalin, de culoare albă, cu miros caracteristic |IdentificareA.Solubilitate | Practic insolubil în apă, solubil în etanol |B.Punct de topire | Cel puțin 126,5 °C |C.Compuși fenolici | Se dizolvă aproximativ 5 mg probă în 10 ml metanol și se adaugă 10,5 ml soluție de dimetilamină (1:4). Apare o culoare roșie spre roz |PuritateTerți-butil-p-benzochinonă | Cel mult 0,2 % |2,5-di-terț-butilhidrochinonă | Cel mult 0,2 % |Hidroxichinonă | Cel mult 0,1 % |Toluen | Cel mult 25 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg" |5. Textul referitor la E 415 gumă xantan se înlocuiește cu următorul text:"E 415 GUMĂ DE XANTANDefiniție | Guma de xantan este o polizaharidă cu greutatea moleculară mare și se obține prin fermentația în cultură pură a unui hidrat de carbon cu sușe naturale de Xanthomonas campestris, purificare prin regenerare cu etanol sau propanol-2, uscare și măcinare. Conține D-glucoză și D-manoză ca unități dominante de hexoză, alături de acid D-glucuronic și acid piruvic și se prepară sub formă de săruri de sodiu, potasiu sau calciu. Soluțiile sale sunt neutre |Greutate moleculară | Aproximativ 1000000 |EINECS | 234-394-2 |Compoziție | Generează, raportat la greutatea în stare anhidră, cel puțin 4,2 % și cel mult 5 % CO2 care corespunde la 91 %-108 % gumă de xantan |Descriere | Pulbere de culoare crem |IdentificareA.Solubilitate | Solubilă în apă. Insolubilă în etanol |PuritatePierderi prin deshidratare | Cel mult 15 % (105 °C, 2½ ore) |Cenușă totală | Cel mult 16 %, raportat la greutatea în stare anhidră, determinată la 650 °C după uscare la 105 °C timp de patru ore |Acid piruvic | Cel puțin 1,5 % |Azot | Cel mult 1,5 mg/kg |Etanol și propanol-2 | Cel mult 500 mg/kg, fiecare sau în combinație |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Numărătoarea totală a lamelei | Cel mult 5000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 300 colonii per gram |E. coli | Absent în 5 g |Salmonella spp. | Absent în 10 g |Xanthomonas campestris | Celule viabile absente în 1 g" |6. După E 425(ii) glucomanan de konjac, se inserează următorul text referitor la E 426 semiceluloză din soia:"E 426 SEMICELULOZĂ DE SOIASinonime | |Definiție | Semiceluloza de soia este o polizaharidă rafinată solubilă în apă obținută din fibră de soia din sușă naturală prin extracție în apă caldă |Denumiri chimice | Polizaharide de soia solubile în apă Fibră de soia solubilă în apă |Compoziție | Cel puțin 74 % hidrat de carbon |Descriere | Pulbere de culoare albă, fluidă, atomizată |IdentificareA.Solubilitate | Solubilă în apă caldă și rece fără formare de gel |pH-ul soluției de 1 % | 5,5 ± 1,5 |B.Viscozitatea soluției 10 % | Cel mult 200 mPa.s |PuritatePierderi prin deshidratare | Cel mult 7 % (105 °C, 4 ore) |Proteină | Cel mult 14 % |Cenușă totală | Cel mult 9,5 % (600 °C, 4h) |Arsenic | Cel mult 2 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg |Numărătoarea standard a lamelei | Cel mult 3000 colonii per gram |Drojdii și mucegaiuri | Cel mult 100 colonii per gram |E. coli | Negativ în 10 g" |7. După E 461 metilceluloză, se inserează textul următor referitor la E 462 etilceluloză:"E 462 ETILCELULOZĂSinonime | Eter etilic al celulozei |Definiție | Etilceluloza este celuloza obținută direct din materialul vegetal fibros și esterificată parțial cu grupe etilice |Denumiri chimice | Eter etilic al celulozei |Formulă chimică | Polimerii conțin unități de anhidroglucoză substituită cu următoarea formulă generală: C6H7O2(OR1)(OR2) unde R1 și R2 pot fi oricare din următoarele: HCH2CH3 |Compoziție | Cel puțin 44 % și cel mult 50 % grupe etoxil (-OC2H5), raportat la greutatea în stare uscată (echivalentul a cel mult 2,6 grupe etoxil per unitate de anhidroglucoză) |Descriere | Pudră inodoră și insipidă de culoare albă până la alburiu |IdentificareA.Solubilitate | Practic insolubilă în apă, în glicerol și în propan-1,2-diol, dar solubilă în proporții variabile în anumiți solvenți organici, în funcție de conținutul de etoxil. Etilceluloza care conține mai puțin de 46-48 % grupe etoxil este ușor solubilă în tetrahidrofuran, acetat de metil, cloroform și în amestec de hidrocarburi aromatice și etanol. Etilceluloza care conține 46-48 % sau mai mult grupe etoxil este ușor solubilă în etanol, metanol, toluen, cloroform și acetat de etil |B.Test pentru formarea peliculei | Se dizolvă 5 g de probă în 95 g amestec 80:20 (greutate/greutate) de toluen și etanol. Se formează o soluție clară, gălbuie, stabilă. Se toarnă câțiva ml de soluție pe o placă de sticlă și se lasă să se evapore solventul. Se formează o peliculă clară, continuă, rezistentă, groasă. Filmul este inflamabil |PuritatePierderi prin deshidratare | Cel mult 3 % (105 °C, 2 ore) |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,4 % |pH-ul unei soluții coloidale 1 % | Neutru (test cu turnesol) |Arsenic | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg |Cadmiu | Cel mult 1 mg/kg" |8. Textul referitor la E 472c esterii citrici ai mono- și digliceridelor cu acizi grași se înlocuiește cu următorul text:"E 472c ESTERII CITRICI AI MONO- ȘI DIGLICERIDELOR CU ACIZI GRAȘISinonime | Citrem Esteri ai acidului citric ai mono- și digliceridelor Citrogliceride Mono- și digliceride ale acizilor grași esterificate cu acid citric |Definiție | Esteri ai glicerolului cu acidul citric și acizii grași care se găsesc în uleiurile și grăsimile alimentare. Aceștia pot conține mici cantități de glicerol, acizi grași, acid citric și gliceride, în stare liberă. Pot fi neutralizați parțial sau integral cu hidroxid de sodiu sau de potasiu. |Descriere | Lichide până la solide sau semisolide cerate, de culoare gălbuie până la brun deschis. |IdentificareA.Teste pozitive pentru glicerol, acizii grași și acidul citric | |B.Solubilitate | Insolubili în apă rece Dispersabili în apă caldă Solubili în uleiuri și grăsimi Insolubili în etanol rece |PuritateAlți acizi decât acidul citric și acizii grași | Nedetectabili |Glicerol liber | Cel mult 2 % |Glicerol total | Cel puțin 8 % și cel mult 33 % |Acid citric total | Cel puțin 13 % și cel mult 50 % |Cenușă sulfatată (determinată la 800 ± 25 °C) | Produse neneutralizate: cel mult 0,5 % Produse parțial sau total neutralizate: cel mult 10 % |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Acizi grași liberi | Cel mult 3 %, estimați în acid oleic |Criteriile de puritate se aplică aditivilor fără săruri de sodiu, potasiu și calciu ale acizilor grași, totuși substanțele menționate pot să fie prezente până la un nivel maxim de 6 % (exprimate în oleat de sodiu)." |9. Textul referitor la E 559 silicat de aluminiu (caolin) se înlocuiește cu următorul text:"E 559 SILICAT DE ALUMINIU (CAOLIN)Sinonime | Caolin, ușor sau greu |Definiție | Silicatul de aluminiu hidratat (caolinul) este o argilă plastică albă purificată constituită din caolinit, silicat de potasiu și aluminiu, feldspat și cuarț. Prelucrarea nu ar trebui să includă calcinarea. Argila caolinitică brută utilizată la obținerea silicatului de aluminiu conține dioxină la un nivel care să nu o facă vătămătoare pentru sănătate sau improprie pentru consumul uman |EINECS | 215-286-4 (caolinit) |Formula chimică | Al2Si2O5(OH)4 (caolinit) |Greutate moleculară | 264 |Compoziție | Cel puțin 90 % (suma de silice și alumină, după calcinare) Silice (SiO2): între 45 % și 55 % Alumină (Al2O3): între 30 % și 39 % |Descriere | Pulbere onctuoasă de culoare albă sau gri. Caolinul este constituit din aglomerări slabe de fascicule orientate aleatoriu de fulgi de caolinit sau de fulgi hexagonali individuali |IdentificareA.Test pozitiv pentru alumină și pentru silicat | |B.Difracție cu raze X | Vârfuri caracteristice la 7,18/3,58/2,38/1,78 Å |C.Absorbție infraroșu | Vârfuri la 3700 și 3620 cm–1 |PuritatePierderi la calcinare | Între 10 și 14 % (1000 °C, greutate constantă) |Substanțe solubile în apă | Cel mult 0,3 % |Substanțe solubile în acid | Cel mult 2 % |Fier | Cel mult 5 % |Oxid de potasiu (K2O) | Cel mult 5 % |Carbon | Cel mult 0,5 % |Arsenic | Cel mult 3 mg/kg |Plumb | Cel mult 5 mg/kg |Mercur | Cel mult 1 mg/kg" |10. După E 578 gluconat de calciu, se inserează textul următor referitor la aditivul E 586 4-hexilrezorcinol:"586 4-HEXILREZORCINOLSinonime | 4-hexil-1,3-benzendiol Hexilrezorcinol |DefinițieDenumire chimică | 4-hexilrezorcinol |EINECS | 205-257-4 |Formulă chimică | C12H18O2 |Greutate moleculară | 197,24 |Compoziție | Cel puțin 98,0 %, raportat la greutatea în stare uscată |Descriere | Pudră de culoare albă |IdentificareA.Solubilitate | Ușor solubilă în eter sau acetonă; foarte puțin solubilă în apă |B.Testul cu acid azotic | La 1 ml soluție saturată de probă, se adaugă 1 ml acid azotic. Apare o colorare roșu deschis |C.Testul cu brom | La 1 ml soluție saturată de probă, se adaugă 1 ml brom TS. Un precipitat floconos, galben se dizolvă, producând o soluție galbenă |D.Interval de topire | 62 °C până la 67 °C |PuritateAciditate | Cel mult 0,05 % |Cenușă sulfatată | Cel mult 0,1 % |Rezorcinol și alți fenoli | Se agită 1 g de eșantion cu 50 ml apă timp de câteva minute, se filtrează, iar la filtrat se adaugă 3 picături de clorură ferică. Nu se colorează nici în roșu nici în albastru |Nichel | Cel mult 2 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 3 mg/kg" |11. După E 1200 polidextroză, se inserează textul următor referitor la 1204 pollulan:"E 1204 POLLULANDefiniție | Glucan linear, neutru, constituit în principal din unități de maltotrioză legate prin legături glicozidice – 1,6. Se obține prin fermentare dintr-un amidon de tip alimentar hidrolizat utilizând o sușă de Aureobasidium pollulans care nu produce toxine. După definitivarea fermentației, celulele fungice se elimină prin microfiltrare, filtratul se sterilizează termic și pigmenții și alte impurități se elimină prin adsorbție și cromatografie cu schimbători de ioni |EINECS | 232-945-1 |Formulă chimică | (C6H10O5)x |Compoziție | Cel puțin 90 % glucan raportat la greutatea în stare uscată |Descriere | Pudră inodoră, de culoare albă până la alburiu |IdentificareA.Solubilitate | Solubil în apă, practic insolubil în etanol |B.pH-ul soluției 10 % | 5,0 până la 7,0 |C.Precipitare cu polietilenglicol 600 | Se adaugă 2 ml polietilenglicol 600 la 10 ml soluție apoasă 2 % de pollulan. Se formează un precipitat de culoare albă |D.Depolimerizare cu pollulanază | Se pregătesc două eprubete, fiecare cu câte 10 ml soluție 10 % de pollulan. Se adaugă 0,1 ml soluție de pollulanază cu activitatea de 10 unități/g într-o eprubetă, iar în cealaltă 0,1 ml apă. După incubare la aproximativ 25 °C timp de 20 minute, viscozitatea soluției tratate cu pollulanază este vizibil mai mică decât cea a soluției netratate |PuritatePierderi prin deshidratare | Cel mult 6 % (90 °C, presiunea de cel mult 50 mm Hg, 6h) |Mono-, di și oligozaharide | Cel mult 10 %, exprimate în glucoză |Viscozitate | 100 până la 180 mm2/s (soluție apoasă 10 % greutate/greutate la 30 °C) |Plumb | Cel mult 1 mg/kg |Drojdie și mucegaiuri | Cel mult 100 colonii per gram |Coliforme | Absente în 25 g |Salmonella | Absentă în 25 g" |12. După E 1451 amidon oxidat acetilat, se inserează textul următor referitor la E 1452 octenilsuccinat de amidon și aluminiu:"E 1452 OCTENILSUCCINAT DE AMIDON ȘI ALUMINIUSinonime | SAOS (Starch aluminium octenyl succinate) |Definiție | Octenilsuccinat de amidon și aluminiu este amidon esterificat cu anhidridă octenilsuccinică și tratat cu sulfat de aluminiu |Descriere | Pulbere sau granule sau (în cazul în care este pregelatinizat) fulgi, pulbere amorfă sau particule grosiere de culoare albă sau aproape albă |IdentificareA.În cazul în care nu este pregelatinizat: prin analiză microscopică | |B.Testul de colorare cu iod pozitiv (albastru închis până la roșu deschis) | |Puritate(toate valorile sunt raportate la greutatea în stare anhidră, cu excepția pierderilor prin deshidratare) | |Pierderi prin deshidratare | Cel mult 21 % |Grupe octenilsuccinil | Cel mult 3 % |Reziduu de acid octenilsuccinic | Cel mult 0,3 % |Dioxid de sulf | Cel mult 50 mg/kg pentru amidonul de cereale modificat Cel mult 10 mg/kg pentru alt amidon modificat, dacă nu se specifică altfel |Arsenic | Cel mult 1 mg/kg |Plumb | Cel mult 2 mg/kg |Mercur | Cel mult 0,1 mg/kg |Aluminiu | Cel mult 0,3 %" |--------------------------------------------------