title: Directiva 2009/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind instrumentele de cântărire neautomate (versiune codificată) (Text cu relevanță pentru SEE )

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 122/6

      DIRECTIVA 2009/23/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 23 aprilie 2009
   privind instrumentele de cântărire neautomate
   (versiune codificată)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 90/384/CEE a Consiliului din 20 iunie 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la instrumentele de cântărire neautomate (3) a fost modificată (4) în mod substanțial. Este necesar, din motive de claritate și de coerență, să se codifice respectiva directivă.

               (2)

               Este de datoria statelor membre să protejeze populația împotriva rezultatelor incorecte ale operațiunilor de cântărire efectuate cu ajutorul instrumentelor de cântărire neautomate atunci când sunt utilizate în anumite domenii de aplicare.

               (3)

               În statele membre există dispoziții imperative care definesc în special cerințele esențiale de funcționare necesare pentru instrumentele de cântărire neautomate prin specificarea cerințelor metrologice și tehnice, precum și proceduri de verificare înainte și după punerea în funcțiune. Dispozițiile imperative respective nu conduc în mod necesar la niveluri de protecție diferite de la un stat membru la altul, ci, din cauza disparității lor, împiedică schimburile comerciale în interiorul Comunității.

               (4)

               Prin urmare, prezenta directivă ar trebui să definească cerințele imperative și esențiale de metrologie și de funcționare privind instrumentele de cântărire neautomate. Pentru a facilita dovedirea conformității cu cerințele esențiale, este indispensabil să se dispună de standarde armonizate la nivel european, în special în ceea ce privește caracteristicile metrologice, de proiectare și construcție, respectarea standardelor armonizate asigură instrumentelor o prezumție de conformitate cu cerințele esențiale. Aceste standarde armonizate la nivel european sunt elaborate de organisme private și trebuie să își păstreze statutul de texte cu caracter neobligatoriu. În acest sens, Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) și Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI) sunt recunoscute ca fiind organisme competente pentru adoptarea standardelor armonizate în conformitate cu orientările generale (5) pentru cooperare între Comisie, Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) și aceste trei organisme, semnate la 28 martie 2003.

               (5)

               O serie de directive care au ca obiectiv eliminarea obstacolelor tehnice din calea schimburilor și care se întemeiază pe principiile stabilite în Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare în domeniul armonizării tehnice și al normalizării (6) au fost adoptate; aceste directive prevăd, fiecare, aplicarea marcajului de conformitate „CE”. Comisia, în comunicarea sa din 15 iunie 1989 (7) privind o abordare globală în domeniul certificării și testărilor, a propus crearea unei reglementări comune privind marcajul CE de conformitate cu grafismul unic. Consiliul, în Rezoluția sa din 21 decembrie 1989 privind o abordare globală în domeniul evaluării conformității (8) a aprobat ca principiu director adoptarea unei asemenea abordări coerente în ceea ce privește utilizarea marcajului de conformitate „CE”. Cele două elemente fundamentale ale noii abordări care trebuie aplicate sunt cerințele esențiale și procedurile de evaluare a conformității.

               (6)

               Evaluarea conformității cu dispozițiile metrologice și tehnice aplicabile este necesară pentru a asigura o protecție eficientă a utilizatorilor și a terților. Procedurile existente de evaluare a conformității diferă de la un stat membru la altul. Pentru a evita evaluările de conformitate multiple care constituie de fapt obstacole în calea liberei circulații a instrumentelor, este necesar să se prevadă o recunoaștere reciprocă, de către statele membre, a procedurilor de evaluare a conformității. Pentru a facilita recunoașterea reciprocă a procedurilor de evaluare a conformității, este necesar în special să se prevadă proceduri comunitare, precum și criterii de desemnare a organismelor însărcinate să efectueze operațiunile legate de procedurile de evaluare a conformității.

               (7)

               Este esențial, prin urmare, să se asigure faptul că aceste organisme desemnate asigură un nivel de calitate ridicat pe întreg teritoriul Comunității.

               (8)

               Prezența pe un instrument de cântărire neautomat a marcajului de conformitate „CE” și a unei viniete cu litera „M” ar trebui să constituie prezumția de conformitate a instrumentului respectiv cu dispozițiile prezentei directive și, prin urmare, trebuie să facă inutilă reluarea evaluărilor de conformitate efectuate deja.

               (9)

               Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa VII partea B,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL 1

      DOMENIUL DE APLICARE, INTRODUCEREA PE PIAȚĂ ȘI LIBERA CIRCULAȚIE

   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se aplică tuturor instrumentelor de cântărire neautomate.
   (2)   În conformitate cu prezenta directivă se face distincție între următoarele domenii de utilizare a instrumentelor de cântărire neautomate:

               (a)

                           (i)

                           determinarea masei pentru tranzacțiile comerciale;

                           (ii)

                           determinarea masei pentru calcularea unei taxe de trecere, a unui tarif, a unei taxe, a unei prime, a unei penalități, a unei remunerații, a unei indemnizații sau a unui tip similar de redevență;

                           (iii)

                           determinarea masei pentru aplicarea unor acte cu putere de lege sau a unor regulamente sau pentru expertize judiciare;

                           (iv)

                           determinarea masei în practica medicală în ceea ce privește cântărirea pacienților în scopuri de monitorizare, diagnostic și tratamente medicale;

                           (v)

                           determinarea masei pentru prepararea medicamentelor în farmacii, pe bază de rețetă, și determinarea maselor pentru analizele efectuate în laboratoare medicale și farmaceutice;

                           (vi)

                           determinarea prețului în funcție de masă pentru comercializarea directă către populație și fabricarea preambalajelor;

               (b)

               toate celelalte aplicații decât cele prevăzute la litera (a).

         Articolul 2
   În conformitate cu prezenta directivă, se înțelege prin:

               1.

               „instrument de cântărire”, un mijloc de măsurare utilizat pentru a determina masa unui corp utilizând acțiunea forței gravitaționale asupra acelui corp. În afară de aceasta, instrumentul de cântărire poate servi la determinarea altor mărimi, cantități, parametri sau caracteristici ale masei;

               2.

               „instrument de cântărire neautomat” sau „instrument”, un instrument de cântărire care necesită intervenția unui operator în timpul cântăririi;

               3.

               „standard armonizat” o specificație tehnică (standard european sau document armonizat) adoptată de Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (Cenelec) sau Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI) sau de două sau trei dintre aceste organizații pe baza unui mandat conferit de Comisie în conformitate cu Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (9), și cu orientările generale pentru cooperare între Comisie, Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) și aceste trei organisme, semnate la 28 martie 2003.

         Articolul 3
   (1)   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se introduce pe piață numai instrumentele care îndeplinesc cerințele prevăzute de prezenta directivă.
   (2)   Statele membre iau toate măsurile pentru a se asigura că instrumentele pot fi puse în funcțiune pentru utilizările enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) numai dacă îndeplinesc cerințele prezentei directive și, dacă în mod corespunzător, poartă marcajul de conformitate „CE” prevăzut la articolul 11.
   Articolul 4
   Instrumentele utilizate pentru aplicațiile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) trebuie să îndeplinească cerințele esențiale definite în anexa I.
   În cazul în care un instrument include sau este conectat la dispozitive care nu sunt utilizate pentru aplicațiile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a), nu este necesar ca dispozitivele respective să îndeplinească aceste cerințe esențiale.
   Articolul 5
   (1)   Statele membre nu împiedică introducerea pe piață a unor instrumente care îndeplinesc cerințele prevăzute în prezenta directivă.
   (2)   Statele membre nu împiedică darea în folosință, pentru utilizările enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a), a unor instrumente care îndeplinesc cerințele prevăzute de prezenta directivă.
   Articolul 6
   (1)   Statele membre consideră conforme cu cerințele esențiale definite în anexa I instrumentele care sunt conforme cu standardele naționale ce pun în aplicare standardele armonizate care îndeplinesc aceste cerințe.
   (2)   Comisia publică trimiterile la standardele armonizate menționate la alineatul (1) în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Statele membre publică trimiterile la standardele naționale menționate la alineatul (1).
   Articolul 7
   Atunci când un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1) nu îndeplinesc în totalitate cerințele esențiale definite în anexa I, Comisia sau statul membru în cauză prezintă problema comitetului permanent înființat prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE, denumit în continuare „comitetul”, prezentând motivele poziției lor.
   Comitetul își dă de îndată avizul.
   Având în vedere avizul comitetului, Comisia informează statele membre dacă este sau nu necesară retragerea acelor standarde din publicațiile menționate la articolul 6 alineatul (2).
   Articolul 8
   (1)   În cazul în care un stat membru consideră că instrumentele care poartă marcajul de conformitate „CE” menționat în anexa II punctele 2, 3 și 4 nu îndeplinesc cerințele prezentei directive, deși au fost instalate și utilizate corect în conformitate cu destinația acestora, statul membru ia toate măsurile necesare pentru a retrage de pe piață instrumentele respective sau pentru a interzice sau limita darea lor în folosință și/sau introducerea lor pe piață.
   Statul membru în cauză informează de îndată Comisia cu privire la o astfel de măsură, indicând motivele deciziei sale și, în special, dacă neconformitatea se datorează:

               (a)

               neîndeplinirii cerințelor esențiale definite în anexa I, atunci când instrumentele nu îndeplinesc standardele armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1);

               (b)

               aplicării incorecte a standardelor armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1);

               (c)

               unor lacune ale standardelor armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1).

         (2)   Comisia consultă, în cel mai scurt termen, părțile în cauză.
   După consultare, Comisia informează de îndată statul membru care a întreprins acțiunea cu privire la rezultat. În cazul în care Comisia consideră că măsura este justificată, aceasta informează de îndată celelalte state membre cu privire la aceasta.
   În cazul în care decizia este atribuită lacunelor standardelor, Comisia, după consultarea părților interesate, prezintă situația comitetului, în termen de două luni, în cazul în care statul membru care a luat măsurile intenționează să le mențină și inițiază apoi procedura menționată la articolul 7.
   (3)   În cazul în care un instrument care nu îndeplinește cerințele poartă marcajul de conformitate „CE”, statul membru competent trebuie să ia măsurile adecvate împotriva celui care a aplicat marcajul și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
   (4)   Comisia se asigură că statele membre sunt informate în permanență cu privire la desfășurarea și rezultatele procedurii.
   CAPITOLUL 2

      EVALUAREA CONFORMITĂȚII

   Articolul 9
   (1)   Atestarea conformității instrumentelor cu cerințele esențiale prevăzute în anexa I se poate realiza, la alegerea solicitantului, prin una dintre următoarele proceduri:

               (a)

               examen de tip CE menționat în anexa II punctul 1, urmat fie de declarația CE de conformitate (garantarea calității producției) menționată în anexa II punctul 2, fie de verificarea CE menționată în anexa II punctul 3;
               cu toate acestea, examenul de tip CE nu este obligatoriu în cazul instrumentelor care nu utilizează dispozitive electronice și al căror dispozitiv de măsurare a sarcinii nu folosește un arc pentru echilibrarea sarcinii;

               (b)

               verificarea CE a unității menționate în anexa II punctul 4.

         (2)   Documentele și corespondența privind procedurile menționate la alineatul (1) trebuie redactate în limba oficială a statului membru în care se desfășoară procedurile sau într-o limbă acceptată de organismul notificat în conformitate cu articolul 10 alineatul (1).
   (3)   În cazul în care instrumentele intră sub incidența altor directive care reglementează alte aspecte, dar prevăd totodată aplicarea marcajului de conformitate „CE”, acesta indică faptul că se presupune că instrumentele sunt în egală măsură conforme cu dispozițiile acelor directive.
   Cu toate acestea, în cazul în care una sau mai multe din aceste directive care se aplică instrumentelor permit fabricantului ca, pe parcursul unei perioade de tranziție, să aleagă regimul pe care îl va aplica, marcajul de conformitate „CE” arată conformitatea doar cu directivele aplicate de fabricant. În acest caz, referințele de publicare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene a directivelor aplicate trebuie specificate în documentele, avizele sau instrucțiunile cerute de directive și care însoțesc astfel de instrumente.
   Articolul 10
   (1)   Statele membre notifică Comisiei și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să efectueze procedurile prevăzute la articolul 9 împreună cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie.
   Comisia publică in Jurnalul Oficial al Uniunii Europene lista organismelor notificate, numerele acestora de identificare și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.
   (2)   Statele membre aplică criteriile minime definite în anexa V pentru desemnarea organismelor. Se consideră că organismele care îndeplinesc criteriile stabilite prin standardele armonizate aplicabile în domeniu îndeplinesc și criteriile prevăzute în anexa respectivă.
   (3)   Un stat membru care a desemnat un organism poate anula desemnarea acestuia în cazul în care organismul nu mai îndeplinește criteriile de desemnare menționate la alineatul (2). Statul membru informează de îndată celelalte state membre și Comisia cu privire la aceasta și retrage notificarea.
   CAPITOLUL 3

      MARCAJUL DE CONFORMITATE „CE” ȘI INSCRIPȚIILE

   Articolul 11
   (1)   Marcajul de conformitate „CE” și datele suplimentare necesare specificate în anexa IV punctul 1 trebuie aplicate astfel încât să fie bine vizibile, ușor lizibile și de neșters pe instrumentele a căror conformitate a fost stabilită.
   (2)   Inscripțiile prevăzute în anexa IV punctul 2 trebuie aplicate pe toate celelalte instrumente astfel încât să fie bine vizibile, ușor lizibile și de neșters.
   (3)   Se interzice aplicarea pe instrumente a marcajelor care sunt susceptibile de a induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului de conformitate „CE”. Se poate aplica orice alt marcaj pe instrumente, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului de conformitate „CE” să nu fie reduse.
   Articolul 12
   Fără să aducă atingere articolului 8:

               (a)

               atunci când un stat membru constată că marcajul de conformitate „CE” a fost aplicat în mod incorect, fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității este obligat să facă instrumentele conform cu dispozițiile referitoare la marcajul de conformitate „CE” și să pună capăt încălcării în condițiile impuse de acest stat membru;

               (b)

               atunci când neconformitatea persistă, statul membru trebuie să ia toate măsurile cuvenite pentru a restrânge sau interzice introducerea pe piață a instrumentului în cauză sau să asigure retragerea acestuia de pe piață în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 8.

         Articolul 13
   Atunci când un instrument care este utilizat pentru una dintre aplicațiile enumerate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) cuprinde sau este conectat la dispozitive care nu au făcut obiectul evaluării conformității menționate la articolul 9, fiecare din dispozitivele respective poartă simbolul restrictiv de utilizare definit în anexa IV punctul 3. Acest simbol se aplică pe dispozitive astfel încât să fie ușor vizibil și de neșters.
   CAPITOLUL 4

      DISPOZIȚII FINALE

   Articolul 14
   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că instrumentele care poartă marcajul de conformitate „CE” care le atestă conformitatea cu dispozițiile prezentei directive sunt în continuare conforme cu dispozițiile acesteia.
   Articolul 15
   Orice decizie luată în temeiul prezentei directive și care conduce la restricții privind darea în folosință a unui instrument trebuie să indice motivele exacte care o justifică.
   O astfel de decizie este notificată fără întârziere părții în cauză, care trebuie informată totodată cu privire la acțiunile judiciare de care dispune în conformitate cu legislația în vigoare din statul membru în cauză, precum și de termenele acțiunilor respective.
   Articolul 16
   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor principale de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 17
   Directiva 90/384/CEE, astfel cum a fost modificată prin directiva menționată în anexa VII, partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa VII partea B.
   Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VIII.
   Articolul 18
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 19
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 23 aprilie 2009.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. NEČAS

      (1)  JO C 44, 16.2.2008, p. 33.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 11 decembrie 2007 (JO C 323 E, 18.12.2008, p. 57) și Decizia Consiliului din 23 martie 2009.

      (3)  JO L 189, 20.7.1990, p. 1.

      (4)  A se vedea anexa VII, partea A.

      (5)  JO C 91, 16.4.2003, p. 7.

      (6)  JO C 136, 4.6.1985, p. 1.

      (7)  JO C 267, 19.10.1989, p. 3.

      (8)  JO C 10, 16.1.1990, p. 1.

      (9)  JO L 204, 21.7.1998, p. 37.

      ANEXA I

         CERINȚE ESENȚIALE

      Terminologia utilizată este cea a Organizației Internaționale de Metrologie Legală.

         Observații preliminare

      În cazul în care un instrument cuprinde sau este conectat la mai multe dispozitive de indicare sau de tipărire utilizate pentru aplicațiile enumerate în articolul 1 alineatul (2) litera (a), acele dispozitive care repetă rezultatele cântăririi și care nu pot influența funcționarea corectă a instrumentului nu sunt supuse cerințelor esențiale, în cazul în care rezultatele cântăririi sunt tipărite sau înregistrate în mod corect și de neșters de o parte a instrumentului care îndeplinește cerințele esențiale și în cazul în care rezultatele sunt disponibile celor două părți implicate în procesul de măsurare. Cu toate acestea, în cazul instrumentelor utilizate pentru vânzare directă către public, dispozitivele de afișare și de tipărire pentru vânzător și client trebuie să îndeplinească cerințele esențiale.

         CERINȚE METROLOGICE

      1.   Unități de măsură a masei
      Unitățile de măsură utilizate sunt unități legale în sensul Directivei 80/181/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la unitățile de măsură (1).
      Sub rezerva respectării condiției menționate anterior, unitățile autorizate sunt următoarele:

                  —

                  unități SI: kilogram, microgram, miligram, gram, tonă;

                  —

                  unitate a sistemului imperial: uncie troy, care este o unitate de măsură pentru metalele prețioase;

                  —

                  altă unitate care nu face parte din SI: carat metric pentru cântărirea pietrelor prețioase.

            Pentru instrumentele care utilizează unitatea de masă a sistemului imperial menționată anterior, cerințele esențiale aplicabile și definite în continuare se transformă în unitatea respectivă prin interpolare simplă.
      2.   Clase de precizie
      2.1.   Au fost definite următoarele clase de precizie:

                  I.

                  specială

                  II.

                  mare

                  III.

                  medie

                  IIII.

                  normală

            Specificațiile pentru aceste clase sunt prevăzute în tabelul 1.

         Tabelul 1

         Clase de precizie

                  Clasa

                  Interval de verificare (e)

                  Capacitate minimă (Min)

                  Numărul de intervale de verificareFOR-L_2009122RO.01001101.notes.0001.xml.jpg

                  Valoare minimă

                  Valoare minimă

                  Valoare maximă

                  I

                  0,001

                  g ≤ e

                  100 e

                  50 000

                  —

                  II

                  0,001

                  g ≤ e ≤ 0,05 g

                  20 e

                  100

                  100 000

                  0,1

                  g ≤ e

                  50 e

                  5 000

                  100 000

                  III

                  0,1

                  g ≤ e ≤ 2 g

                  20 e

                  100

                  10 000

                  5

                  g ≤ e

                  20 e

                  500

                  10 000

                  IIII

                  5

                  g ≤ e

                  10 e

                  100

                  1 000

            Capacitatea minimă se reduce la 5 e pentru instrumentele din clasele II și III care servesc pentru determinarea unui tarif de transport.
      2.2.   Intervale

                  2.2.1.

                  Intervalul real (d) și intervalul de verificare (e) se prezintă sub forma următoare:
                  1 × 10k, 2 × 10k sau 5 × 10k unități de masă,
                  k fiind un număr întreg sau zero.

                  2.2.2.

                  Pentru toate instrumentele, altele decât cele dotate cu dispozitive indicatoare auxiliare:
                  d = e.

                  2.2.3.

                  Pentru instrumentele cu dispozitive indicatoare auxiliare se aplică următoarele condiții:
                  e = 1 × 10k g,
                  d < e ≤ 10 d,
                  cu excepția instrumentelor din clasa I cu d < 10–4 g, pentru care e = 10–3 g.

            3.   Clasificare
      3.1.   Instrumente cu un singur interval de cântărire
      Instrumentele echipate cu un dispozitiv indicator auxiliar trebuie să se încadreze fie în clasa I, fie în clasa II. Pentru aceste instrumente, limitele minime de cântărire pentru cele două clase menționate anterior se obțin din tabelul 1, prin înlocuirea intervalului de verificare (e) din coloana 3 cu intervalul real (d).
      În cazul în care d < 10–4 g, limita maximă pentru clasa I poate fi mai mică de 50 000 e.
      3.2.   Instrumente cu intervale multiple de cântărire
      Sunt permise intervale de cântărire multiple, în cazul în care acestea sunt clar indicate pe instrument. Fiecare interval de cântărire este clasificat conform punctului 3.1. În cazul în care intervalul de cântărire cuprinde clase de precizie diferite, instrumentul trebuie să răspundă celor mai stricte cerințe care se aplică claselor de precizie pe care le cuprinde intervalul.
      3.3.   Instrumente cu intervale multiple

                  3.3.1.

                  Instrumentele cu un singur interval de cântărire pot avea mai multe intervale parțiale de cântărire (instrumente cu intervale multiple).
                  Instrumentele cu intervale multiple nu trebuie să fie echipate cu un dispozitiv de indicare auxiliar.

                  3.3.2.

                  Fiecare interval parțial de cântărire i al unui instrument cu intervale multiple este definit prin:

                                          —

                                          valoarea intervalului său de verificare ei

                              cu e(i + 1) > ei;

                                          —

                                          capacitatea sa maximă Maxi

                              cu Maxr = Max;

                                          —

                                          capacitatea sa minimă Mini

                              cu Mini = Max(i – 1)

                              și Min1 = Min,

                        unde:

                              i

                              =

                              1, 2, …, r,

                              i

                              =

                              indicele intervalului parțial de cântărire,

                              r

                              =

                              numărul total al intervalelor parțiale de cântărire.

                        Toate capacitățile sunt capacități ale sarcinii nete, indiferent de valoarea tarei utilizate.

                  3.3.3.

                  Intervalele parțiale de cântărire sunt clasificate conform tabelului 2. Toate intervalele parțiale de cântărire se încadrează în aceeași clasă de precizie, aceasta fiind clasa de precizie a instrumentului.

                     Tabelul 2

                     Instrumente cu intervale multiple

                              i

                              =

                              1, 2, …, r

                              i

                              =

                              indicele intervalului parțial de cântărire

                              r

                              =

                              numărul total al intervalelor parțiale de cântărire

                              Clasă

                              Interval de verificare (e)

                              Capacitate minimă (Min)

                              Numărul de intervale de verificare

                              Valoare minimă

                              Valoare minimă (2)
                              FOR-L_2009122RO.01001101.notes.0002.xml.jpg

                              Valoare maximăFOR-L_2009122RO.01001101.notes.0003.xml.jpg

                              I

                              0,001

                              g ≤ ei

                              100 e1

                              50 000

                              —

                              II

                              0,001

                              g ≤ ei ≤ 0,05 g

                              20 e1

                              5 000

                              100 000

                              0,1

                              g ≤ ei

                              50 e1

                              5 000

                              100 000

                              III

                              0,1

                              g ≤ ei

                              20 e1

                              500

                              10 000

                              IIII

                              5

                              g ≤ ei

                              10 e1

                              50

                              1 000

            4.   Precizie
      4.1.   La aplicarea procedurilor prevăzute la articolul 9, eroarea de indicare nu trebuie să depășească eroarea maximă tolerată prevăzută în tabelul 3. În cazul indicării numerice, eroarea indicației se corectează cu eroarea de rotunjire.
      Erorile maxime tolerate se aplică la valoarea netă și la valoarea tarei pentru toate sarcinile posibile, cu excepția valorilor de tară predeterminate.

         Tabelul 3

         Erori maxime tolerate

                  Sarcină

                  Eroare maximă tolerată

                  Clasa I

                  Clasa II

                  Clasa III

                  Clasa IIII

                  0 ≤ m ≤ 50 000 e

                  0 ≤ m ≤ 5 000 e

                  0 ≤ m ≤ 500 e

                  0 ≤ m ≤ 50 e

                  ±0,5 e

                  50 000 e < m ≤ 200 000 e

                  5 000 e < m ≤ 20 000 e

                  500 e < m ≤ 2 000 e

                  50 e < m ≤ 200 e

                  ±1,0 e

                  200 000 e < m

                  20 000 e < m ≤ 100 000 e

                  2 000 e < m ≤ 10 000 e

                  200 e < m ≤ 1 000 e

                  ±1,5 e

            4.2.   Erorile maxime tolerate utilizate sunt duble față de erorile maxime tolerate stabilite la punctul 4.1.
      5.   Rezultatele de cântărire ale unui instrument trebuie repetate și reproduse de alte dispozitive de indicare utilizate de instrument și conform celorlalte metode de echilibrare utilizate.
      Rezultatele cântăririi trebuie să fie suficient de insensibile la schimbările de poziție a sarcinii pe receptorul de sarcină.
      6.   Instrumentul trebuie să reacționeze la mici variații ale sarcinii.
      7.   Factori de influență și timpul
      7.1.   Instrumentele din clasele II, III și IIII care pot fi utilizate în poziții înclinate nu trebuie să fie influențate de gradul de înclinare care poate apărea în condiții normale de utilizare.
      7.2.   Instrumentele trebuie să îndeplinească cerințele metrologice în intervalul de temperatură specificat de fabricant. Valoarea acestui interval este cel puțin egală cu:

                  —

                  5 °C pentru un instrument din clasa I,

                  —

                  15 °C pentru un instrument din clasa II,

                  —

                  30 °C pentru un instrument din clasa III sau IIII.

            În absența unei specificații din partea fabricantului, intervalul de temperatură aplicabil este de – 10 °C până la + 40 °C.
      7.3.   Instrumentele alimentate de la rețeaua de energie electrică trebuie să îndeplinească cerințele metrologice în condițiile de alimentare cuprinse în limitele de fluctuație normală.
      Instrumentele care funcționează cu alimentare de la baterie trebuie să indice orice scădere a tensiunii sub valoarea minimă cerută și, în acest caz, trebuie fie să continue să funcționeze corect, fie să se oprească automat.
      7.4.   Instrumentele electronice, cu excepția celor din clasa I și a celor din clasa II, daca e este mai mic de 1 g, trebuie să îndeplinească cerințele metrologice în condiții de umiditate relativ ridicată la limita superioară a intervalului lor de temperatură.
      7.5.   Încărcarea cu o sarcină a unui instrument din clasa II, III sau IIII pentru o perioadă prelungită de timp trebuie să aibă o influență neglijabilă asupra indicației la acea sarcină sau asupra indicării cifrei zero de îndată ce este retrasă sarcina.
      7.6.   În alte condiții, instrumentele trebuie fie să continue să funcționeze corect, fie să se oprească automat.

         Proiectare și construcție

      8.   Cerințe generale
      8.1.   Proiectarea și construirea instrumentelor trebuie să fie de așa manieră, încât instrumentele să își mențină calitățile metrologice în cazul în care sunt utilizate și instalate corect și în cazul în care mediul în care funcționează este cel pentru care au fost proiectate. Valoarea masei trebuie indicată.
      8.2.   Atunci când sunt expuse la perturbări, instrumentele electronice nu trebuie să prezinte defecte semnificative sau trebuie să le detecteze automat și să le semnaleze.
      Atunci când se detectează automat un defect semnificativ, instrumentele electronice trebuie să emită o alarmă vizuală sau auditivă care să continue până când utilizatorul ia măsuri corective sau până la dispariția defectului.
      8.3.   Cerințele prevăzute la punctele 8.1 și 8.2 trebuie îndeplinite în mod permanent pe o perioadă de timp normală ținând seama de utilizarea prevăzută pentru instrumentele în cauză.
      Dispozitivele electronice numerice trebuie să exercite întotdeauna un control adecvat al funcționării corecte a procesului de măsurare, al dispozitivului de indicare și al stocării și transferului tuturor datelor.
      Atunci când se detectează automat o eroare cu o durată semnificativă, instrumentele electronice emit o alarmă vizuală sau auditivă care trebuie să continue până când utilizatorul ia măsuri corective sau până la dispariția erorii.
      8.4.   În cazul în care la un instrument electronic este conectat un echipament extern printr-o interfață corespunzătoare, acest lucru nu trebuie să influențeze negativ calitățile metrologice ale instrumentului.
      8.5.   Instrumentele nu trebuie să aibă caracteristici care să poată favoriza utilizarea frauduloasă a acestora; posibilitățile utilizării incorecte accidentale trebuie reduse la maximum. Componentele care nu trebuie demontate sau reglate de utilizator trebuie protejate împotriva unor astfel de acțiuni.
      8.6.   Instrumentele trebuie proiectate de așa manieră, încât să permită efectuarea rapidă a controalelor regulamentare prevăzute de prezenta directivă.
      9.   Indicarea rezultatelor cântăririi și a altor valori de cântărire
      Indicarea rezultatelor cântăririi și a altor valori de cântărire trebuie să fie precisă, să nu fie ambiguă și nici să nu poată induce în eroare; dispozitivul de indicare trebuie să permită citirea ușoară a indicației în condiții normale de utilizare.
      Denumirile și simbolurile unităților menționate la punctul 1 din prezenta anexă sunt conforme cu dispozițiile Directivei 80/181/CEE, adăugându-se simbolul pentru caratul metric, respectiv „ct”.
      Indicația nu poate depăși capacitatea maximă (Max) la care se adaugă 9 e.
      Un dispozitiv indicator auxiliar este permis numai la dreapta semnului zecimal. Un dispozitiv pentru extensia indicației se poate folosi numai temporar, iar tipărirea trebuie oprită pe durata funcționării lor.
      Pot fi afișate și indicații secundare, cu condiția ca acestea să nu fie confundate cu indicațiile primare.
      10.   Tipărirea rezultatelor cântăririi și a altor valori de cântărire
      Rezultatele tipărite trebuie să fie corecte, bine identificate și neambigue. Tipărirea trebuie să fie clară, lizibilă, de neșters și durabilă.
      11.   Reglarea la nivel
      Atunci când este cazul, instrumentele trebuie să fie prevăzute cu un dispozitiv de reglare la nivel și cu un indicator de nivel, suficient de sensibile pentru a permite instalarea corectă.
      12.   Reglarea la zero
      Instrumentele pot fi prevăzute cu dispozitive de reglare la zero. Funcționarea acestor dispozitive trebuie să permită reglarea la zero cu precizie și să nu ducă la măsurări incorecte.
      13.   Dispozitive de tară și dispozitive de predeterminare a tarei
      Instrumentele pot avea unul sau mai multe dispozitive de tară și de predeterminare a tarei. Utilizarea acestor dispozitive trebuie să permită reglarea la zero cu precizie și trebuie să asigure o cântărire netă corectă. Utilizarea dispozitivului de predeterminare a tarei trebuie să asigure stabilirea corectă a valorii nete calculate.
      14.   Instrumente utilizate la vânzarea directă către public, cu o capacitate maximă mai mică de 100 kg: cerințe suplimentare
      Instrumentele utilizate la vânzarea directă către public trebuie să afișeze toate informațiile esențiale referitoare la operațiunea de cântărire și, în cazul instrumentelor care indică prețul, să afișeze clar clientului și modul de calculare a prețului pentru produsul ce urmează să fie achiziționat.
      Prețul care trebuie plătit, în cazul în care este indicat, trebuie să fie exact.
      Instrumentele de calculare a prețului trebuie să afișeze indicațiile esențiale suficient timp pentru a permite cumpărătorului să le citească corect.
      Instrumentele de calculare a prețului pot avea și alte funcții în afară de cântărirea pe produs și calcularea prețului, cu condiția ca toate indicațiile referitoare la ansamblul tranzacțiilor să fie tipărite clar și neambiguu și să fie aranjate corespunzător pe un bilet sau pe o etichetă destinate cumpărătorului.
      Instrumentele nu trebuie să aibă caracteristici care să poată duce în mod direct sau indirect la afișarea unor indicații a căror interpretare poate fi dificilă sau indirectă.
      Instrumentele trebuie să garanteze protecția consumatorilor împotriva oricărei tranzacții de vânzare incorecte survenite în urma funcționării lor defectuoase.
      Dispozitivele indicatoare auxiliare și dispozitivele de extindere a indicației nu sunt permise.
      Dispozitivele suplimentare sunt admise numai în măsura în care nu permit utilizarea frauduloasă.
      Instrumentele similare celor utilizate în mod normal pentru vânzarea directă către public și care nu îndeplinesc cerințele prevăzute la prezentul punct trebuie să fie prevăzute lângă afișaj cu inscripția de neșters: „Interzis pentru vânzarea directă către public”.
      15.   Instrumente pentru imprimarea prețului pe etichete
      Instrumentele pentru imprimarea prețului pe etichete trebuie să îndeplinească cerințele pentru instrumentele de indicare a prețului utilizate pentru vânzarea directă către public, în măsura în care se aplică instrumentului în cauză. Imprimarea unui preț pe etichetă trebuie să fie imposibilă sub o limită minimă.

         (1)  JO L 39, 15.2.1980, p. 40.

         (2)  Pentru i = r, se aplică coloana corespunzătoare din tabelul 1, unde e se înlocuiește cu er.

      ANEXA II

         PROCEDURI DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII

      1.   Examinarea CE de tip
      1.1.   Examinarea CE de tip este procedura prin care un organism notificat verifică și certifică faptul că un instrument, reprezentativ pentru producția prevăzută, îndeplinește cerințele prezentei directive.
      1.2.   Cererea de examinare CE de tip se depune pe lângă un singur organism notificat de către fabricant sau de către reprezentantul său autorizat, stabilit pe teritoriul Comunității.
      Cererea trebuie să cuprindă:

                  —

                  numele și adresa fabricantului și, în cazul în care cererea este depusă de reprezentantul autorizat, numele și adresa acestuia;

                  —

                  o declarație scrisă din care să rezulte că cererea nu a fost depusă și pe lângă alt organism notificat;

                  —

                  documentația de proiectare prevăzută în anexa III.

            Solicitantul pune la dispoziția organismului notificat un instrument reprezentativ pentru producția prevăzută, denumit în continuare „tip”.
      1.3.   Organismul notificat:

                  1.3.1.

                  examinează documentația de proiectare și verifică dacă tipul a fost fabricat în conformitate cu documentația respectivă;

                  1.3.2.

                  stabilește de comun acord cu solicitantul locul în care urmează să fie efectuate examinările și/sau încercările;

                  1.3.3.

                  efectuează sau asigură efectuarea examinării și/sau a încercărilor adecvate pentru a verifica dacă soluțiile adoptate de fabricant corespund cerințelor esențiale, atunci când standardele armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1) nu au fost aplicate;

                  1.3.4.

                  efectuează sau asigură efectuarea examinării și/sau a încercărilor corespunzătoare pentru a verifica, în cazul în care fabricantul a optat să aplice standardele pertinente, dacă standardele respective au fost aplicate efectiv, asigurându-se astfel conformitatea cu cerințele esențiale.

            1.4.   În cazul în care tipul îndeplinește dispozițiile prezentei directive, organismul notificat eliberează solicitantului un certificat de omologare CE de tip. Certificatul conține concluziile examinării, condițiile de valabilitate ale acestuia (după caz), datele necesare identificării instrumentului omologat și, în cazul în care este necesar, o descriere a modului de funcționare. Toate elementele tehnice relevante, precum desenele și schemele, se anexează certificatului de omologare CE de tip.
      Termenul de valabilitate al certificatului este de 10 ani de la data emiterii și poate fi reînnoit pentru perioade de câte 10 ani.
      În eventualitatea unor schimbări fundamentale în proiectarea instrumentului, de exemplu ca urmare a punerii în practică a unor noi tehnologii, valabilitatea certificatului poate fi limitată la doi ani și poate fi prelungită cu trei ani.
      1.5.   Fiecare organism notificat pune periodic la dispoziția statelor membre lista:

                  —

                  cererilor de examinare CE de tip primite;

                  —

                  certificatelor de omologare CE de tip emise;

                  —

                  cererilor de examinare CE de tip respinse;

                  —

                  completărilor și modificărilor aduse documentelor deja emise.

            În afară de aceasta, fiecare organism notificat informează de îndată toate statele membre în caz de retragere a certificatelor de omologare CE de tip.
      Fiecare stat membru pune aceste informații la dispoziția organismelor pe care le-a notificat.
      1.6.   Celelalte organisme notificate pot primi o copie a certificatelor și a anexelor la acestea.
      1.7.   Solicitantul informează organismul notificat care a emis certificatul de omologare CE de tip cu privire la orice modificare adusă tipului omologat.
      Modificările aduse tipului omologat trebuie, în afară de aceasta, să fie aprobate de către organismul notificat care a emis certificatul de omologare CE de tip în cazul în care respectivele modificări influențează conformitatea cu cerințele esențiale prevăzute în prezenta directivă sau cu condițiile prevăzute pentru utilizarea instrumentului respectiv. Această aprobare suplimentară se acordă sub forma unei anexe la certificatul original de examinare CE de tip.
      2.   Declarația CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției)
      2.1.   Declarația CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției) este procedura prin care un fabricant care îndeplinește obligațiile prevăzute la punctul 2.2 declară că instrumentele în cauză sunt, după caz, conforme cu tipul descris în certificatul de omologare CE de tip și îndeplinesc cerințele esențiale prevăzute în prezenta directivă.
      Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul de conformitate „CE” pe fiecare instrument și inscripțiile prevăzute la anexa IV și întocmește în scris o declarație de conformitate.
      Marcajul de conformitate „CE” este însoțit de numărul de identificare al organismului notificat care răspunde de controlul CE menționat la punctul 2.4.
      2.2.   Fabricantul trebuie să fi aplicat în mod corespunzător un sistem de calitate descris la punctul 2.3 și trebuie să facă obiectul supravegherii CE, conform punctului 2.4.
      2.3.   Sistem de calitate

                  2.3.1.

                  Fabricantul trebuie să depună o cerere de omologare a sistemului său de calitate pe lângă un organism notificat.
                  Cererea trebuie să cuprindă:

                              —

                              un angajament de îndeplinire a obligațiilor care decurg din sistemul de calitate omologat;

                              —

                              un angajament de menținere a sistemului de calitate omologat, pentru a asigura în permanență conformitatea și eficiența sa.

                        Fabricantul pune la dispoziția organismului notificat toate informațiile pertinente, în special documentația privind sistemul de calitate și documentația privind proiectarea instrumentului.

                  2.3.2.

                  Sistemul de calitate trebuie să asigure conformitatea instrumentelor cu tipul descris în certificatul de omologare CE de tip și cu cerințele din prezenta directivă.
                  Toate elementele, cerințele și dispozițiile adoptate de fabricant trebuie să facă obiectul unei documentări sistematice și ordonate, sub forma unor norme, proceduri și instrucțiuni scrise. Documentația sistemului de calitate trebuie să asigure o bună înțelegere a programelor, a planurilor, a manualelor și a consemnărilor referitoare la calitate.
                  Documentația trebuie să conțină în special o descriere adecvată:

                              —

                              a obiectivelor de calitate și a structurii organizatorice, a responsabilităților și a atribuțiilor personalului de conducere în ceea ce privește calitatea produsului;

                              —

                              a procesului de fabricație, a tehnicilor de control și de asigurare a calității și a măsurilor sistematice care urmează să fie utilizate;

                              —

                              a examinărilor și încercărilor care urmează să fie efectuate înainte, în timpul și după fabricare, precum și a frecvenței acestora;

                              —

                              a mijloacelor de supraveghere a obținerii calității solicitate pentru produs și a funcționării eficiente a sistemului de calitate.

                  2.3.3.

                  Organismul notificat examinează și evaluează sistemul de calitate pentru a determina dacă îndeplinește cerințele prevăzute la punctul 2.3.2. De asemenea, organismul notificat prezumă conformitatea acestor cerințe cu sistemele de calitate care pun în aplicare standardul armonizat corespunzător.
                  Organismul notificat comunică fabricantului decizia sa și informează și celelalte organisme notificate cu privire la aceasta. Notificarea adresată fabricantului cuprinde concluziile examinării și, în cazul unui refuz, justificarea deciziei sale.

                  2.3.4.

                  Fabricantul sau reprezentantul său autorizat informează organismul notificat care a omologat sistemul de calitate cu privire la actualizarea sistemului de calitate ca urmare a schimbărilor survenite, de exemplu datorită apariției noilor tehnologii și a noilor concepte de calitate.

                  2.3.5.

                  Orice organism notificat care retrage omologarea unui sistem de calitate informează celelalte organisme notificate cu privire la aceasta.

            2.4.   Supraveghere CE

                  2.4.1.

                  Scopul supravegherii CE este de a asigura faptul că fabricantul îndeplinește în mod corespunzător obligațiile ce decurg din omologarea sistemului de calitate.

                  2.4.2.

                  Fabricantul acordă organismului notificat, în vederea inspectării, accesul la locurile de fabricație, de control, de încercare și depozitare și îi pune la dispoziție toate informațiile necesare, în special:

                              —

                              documentația referitoare la sistemul de calitate;

                              —

                              documentația tehnică;

                              —

                              procesele-verbale privind calitatea, de exemplu rapoartele de inspecție și datele privind încercările și calibrările, rapoartele privind calificarea personalului în cauză etc.

                        Organismul notificat efectuează periodic audituri pentru a se asigura că fabricantul menține și aplică sistemul de calitate; organismul notificat prezintă fabricantului procesul-verbal al auditului.
                  În afară de aceasta, organismul notificat poate efectua vizite inopinate fabricantului. Cu ocazia acestor vizite, organismul notificat poate efectua audituri complete sau parțiale, prezentând fabricantului procesul-verbal al vizitei sau, după caz, procesul-verbal al auditului.

                  2.4.3.

                  Organismul notificat se asigură că fabricantul menține și pune în aplicare sistemul de calitate omologat.

            3.   Verificarea CE
      3.1.   Verificarea CE este procedura prin care fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității asigură și declară că instrumentele care au fost verificate în conformitate cu punctul 3.3 sunt, după caz, conforme cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip și îndeplinesc cerințele directivei care li se aplică.
      3.2.   Fabricantul ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de producție să asigure conformitatea instrumentelor, după caz, cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip și cu cerințele prezentei directive care li se aplică. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul de conformitate „CE” pe fiecare instrument și întocmește în scris o declarație de conformitate.
      3.3.   Organismul notificat efectuează examinările și testele specifice în scopul verificării conformității produsului cu cerințele cuprinse în prezenta directivă, prin examinarea și testarea fiecărui instrument, după cum se menționează la punctul 3.5.
      3.4.   În cazul instrumentelor care nu fac obiectul aprobării CE de tip, documentele cu privire la proiectarea instrumentului, conform celor stabilite la anexa III, trebuie să fie puse la dispoziția organismului notificat, dacă acesta din urmă solicită acest lucru.
      3.5.   Verificarea prin controlul și testarea fiecărui instrument.

                  3.5.1.

                  Toate instrumentele vor fi examinate individual și se vor efectua teste specifice, după cum specifică standardele armonizate aplicabile prevăzute la articolul 6 alineatul (1) sau se vor face teste echivalente în scopul verificării conformității acestora, după caz, cu tipul descris în certificatul de examinare CE de tip și cu cerințele prezentei directive care li se aplică.

                  3.5.2.

                  Organismul notificat aplică sau impune aplicarea numărului său de identificare pe fiecare instrument a cărui conformitate cu cerințele a fost stabilită și întocmește un certificat de conformitate cu privire la testele realizate.

                  3.5.3.

                  Fabricantul sau reprezentantul său autorizat trebuie să garanteze că este capabil să furnizeze la cerere certificatele de conformitate emise de organismul notificat.

            4.   Verificarea CE per unitate de produs
      4.1.   Verificarea CE a fiecărui produs este procedura prin care fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității asigură și declară că instrumentul, proiectat pentru o anumită aplicație și care a fost atestat cu certificatul menționat la punctul 4.2 se conformează cerințelor prezentei directive, care îi este aplicabilă. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat aplică marcajul de conformitate „CE” pe instrument și întocmește în scris o declarație de conformitate.
      4.2.   Organismul notificat examinează instrumentul și efectuează testările corespunzătoare, conform standardului (standardelor) armonizat(e) aplicabil(e) prevăzute la articolul 6 alineatul (1) sau testări echivalente, pentru a asigura conformitatea acestuia cu cerințele prezentei directive.
      Organismul notificat aplică sau impune aplicarea numărului său de identificare pe fiecare instrument a cărui conformitate cu cerințele a fost stabilită și întocmește un certificat scris de conformitate cu privire la testările efectuate.
      4.3.   Scopul documentației tehnice referitoare la proiectarea instrumentului, după cum se menționează în anexa III, este acela de a permite să se evalueze conformitatea acestuia cu cerințele prezentei directive, și să se înțeleagă procesul de proiectare, fabricație și funcționare a instrumentului. Organismul notificat trebuie să aibă acces la această documentație.
      4.4.   Fabricantul sau reprezentantul său autorizat asigură punerea la dispoziție, la cerere, a certificatelor de conformitate emise de organismul notificat.
      5.   Dispoziții comune
      5.1.   Declarația CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției), verificarea CE și verificarea CE pe unitate de produs pot fi efectuate în unitatea fabricantului sau în orice alt loc în cazul în care transportul la locul de utilizare nu necesită demontarea instrumentului, în cazul în care darea în folosință la locul de utilizare nu necesită asamblarea instrumentului sau alte operațiuni tehnice de instalare care pot afecta performanțele instrumentului și în cazul în care valoarea constantei gravitaționale la locul dării în folosință este luată în considerare sau în cazul în care performanțele instrumentului nu sunt afectate de variațiile gravitației. În toate celelalte cazuri, ele trebuie făcute la locul de utilizare a instrumentului.
      5.2.   În cazul în care performanțele instrumentului sunt sensibile la variațiile gravitației, procedurile menționate la punctul 5.1 pot fi efectuate în două etape, etapa a doua cuprinzând toate examinările și încercările al căror rezultat depinde de gravitație, iar prima etapă – celelalte examinări și încercări. Etapa a doua se desfășoară la locul de utilizare a instrumentului. În cazul în care un stat membru a delimitat zone de gravitație pe teritoriul său, expresia „la locul de utilizare a instrumentului” se interpretează ca „în zona de gravitație de utilizare a instrumentului”.
      5.2.1.   În cazul în care un fabricant a optat pentru execuția în două etape a uneia dintre procedurile menționate la punctul 5.1, și în cazul în care aceste două etape vor fi îndeplinite de entități diferite, un instrument care a fost supus primei etape a procedurii va purta numărul de identificare al organismului notificat care a fost implicat în această etapă.
      5.2.2.   Organismul care a îndeplinit prima etapă a procedurii eliberează pentru fiecare instrument câte un certificat, care va cuprinde datele tehnice necesare pentru identificarea instrumentului, menționându-se verificările și testările care s-au efectuat.
      Organismul care îndeplinește a doua etapă a procedurii va efectua acele examinări și testări care nu au fost efectuate încă.
      Fabricantul sau reprezentantul său autorizat asigură punerea la dispoziție, la cerere, a certificatelor de conformitate ale organismului notificat.
      5.2.3.   Fabricantul care a ales în prima etapă declarația CE de conformitate a tipului (garantarea calității producției) poate opta în etapa a doua pentru aceeași procedură sau poate decide să continue în etapa a doua cu verificarea CE.
      5.2.4.   Marcajul de conformitate „CE” se aplică pe instrument după îndeplinirea celei de-a doua etape, o dată cu numărul de identificare al organismului notificat care a participat la a doua etapă.

      ANEXA III

         DOCUMENTAȚIE TEHNICĂ PRIVIND PROIECTUL

      Documentația tehnică trebuie să permită înțelegerea conceperii, fabricării și funcționării produsului și să faciliteze evaluarea conformității sale cu cerințele directivei.
      Documentația tehnică cuprinde următoarele elemente în măsura în care sunt necesare pentru evaluare:

                  —

                  o descriere generală a tipului;

                  —

                  proiecte și schițe de fabricație, precum și planuri ale componentelor, ale subansamblurilor, ale circuitelor etc.;

                  —

                  descrierile și explicațiile necesare pentru înțelegerea celor menționate anterior, inclusiv modul de funcționare a instrumentului;

                  —

                  lista standardelor armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1) aplicate integral sau parțial, și descrierea soluțiilor adoptate pentru a respecta cerințele esențiale în cazul în care nu au fost aplicate standardele armonizate prevăzute la articolul 6 alineatul (1);

                  —

                  rezultatele calculelor de proiectare și ale examinărilor etc.;

                  —

                  rapoartele de testare;

                  —

                  certificatele de omologare CE de tip și rezultatele testărilor corespunzătoare privind instrumentele care cuprind componente identice cu cele din proiect.

      ANEXA IV

         MARCAJUL DE CONFORMITATE „CE” ȘI INSCRIPȚIILE

      1.   Instrumente care fac obiectul procedurii „CE” de evaluare a conformității

                  1.1.

                  Respectivele instrumente trebuie să poarte:

                              (a)

                                          —

                                          marcajul de conformitate „CE” care include simbolul „CE” așa cum se menționează în anexa VI;

                                          —

                                          numărul (numerele) de identificare ale organismului (organismelor) notificate care a(u) realizat supravegherea CE sau verificarea CE.

                                    Marcajul și inscripțiile menționate mai sus se aplică pe instrument distinct, împreună;

                              (b)

                              o vinietă pătrată, verde, de cel puțin 12,5 mm × 12,5 mm, cu litera majusculă „M” tipărită cu negru;

                              (c)

                              următoarele inscripții:

                                          —

                                          numărul certificatului de omologare CE de tip, după caz;

                                          —

                                          marca sau denumirea fabricantului;

                                          —

                                          clasa de precizie, încadrată într-un oval sau între două linii orizontale unite prin două semicercuri;

                                          —

                                          capacitatea maximă sub forma Max …;

                                          —

                                          capacitatea minimă sub forma Min …;

                                          —

                                          intervalul de verificare sub forma e = …,

                                          —

                                          ultimele două cifre ale anului în care s-a aplicat marcajul CE de conformitate,

                                    plus, după caz:

                                          —

                                          numărul de serie;

                                          —

                                          pentru instrumentele alcătuite din elemente separate, dar asociate: marca de identificare pe fiecare element;

                                          —

                                          intervalul de verificare, în cazul în care este diferit de e, sub forma d = …;

                                          —

                                          efectul maxim aditiv de tară, sub forma T = + …;

                                          —

                                          efectul maxim substractiv de tară, în cazul în care este diferit de Max, sub forma T = – …;

                                          —

                                          intervalul tarelor, în cazul în care este diferit de d, sub forma dT = …;

                                          —

                                          sarcina limită, în cazul în care este diferită de Max, sub forma Lim …;

                                          —

                                          limitele speciale de temperatură, sub forma … °C/ … °C;

                                          —

                                          raportul între receptorul de greutate și de sarcină.

                  1.2.

                  Instrumentele trebuie să fie prevăzute cu dispozitive care să permită aplicarea marcajului de conformitate „CE” și/sau a unor inscripții. Acestea trebuie aplicate de așa manieră încât să fie imposibil de îndepărtat fără a fi distruse și să fie vizibile atunci când instrumentul este în poziție de funcționare obișnuită.

                  1.3.

                  În cazul în care se utilizează o plăcuță de date, aceasta trebuie să poată fi sigilată, cu excepția cazului în care nu poate fi înlocuită fără a fi distrusă. În cazul în care plăcuța de date este sigilată, trebuie să i se poată aplica o marcă de control.

                  1.4.

                  Inscripțiile Max, Min, e și d trebuie, de asemenea, să apară lângă afișajul rezultatului, în cazul în care nu sunt deja localizate acolo.

                  1.5.

                  Orice dispozitiv de măsurare a sarcinii care este conectat sau care poate fi conectat la unul sau la mai multe receptoare de sarcină trebuie să poarte inscripțiile pertinente referitoare la receptoarele de sarcină respective.

            2.   Alte instrumente
      Celelalte clase de instrumente trebuie să poarte:

                  —

                  marca sau denumirea fabricantului;

                  —

                  capacitatea maximă, sub forma Max ….

            Nu este obligatoriu ca aceste instrumente să poarte vinietele menționate la punctul 1.1 litera (b).
      3.   Simbolul restrictiv de utilizare prevăzut la articolul 13
      Acest simbol este compus din litera majusculă „M”, tipărită cu negru pe un fundal roșu, sub formă de pătrat, cu dimensiunea de cel puțin 25 mm × 25 mm, cele două diagonale ale pătratului intersectându-se în cruce.

      ANEXA V

         Criterii minime care urmează să fie aplicate de statele membre la desemnarea organismelor responsabile de îndeplinirea procedurilor menționate la articolul 9

                  1.

                  Organismele trebuie să dispună de personalul, mijloacele și echipamentul necesare.

                  2.

                  Personalul organismelor trebuie să aibă competența tehnică necesară și să facă dovada integrității profesionale.

                  3.

                  Organismele trebuie să lucreze în mod independent de orice cerc, grup sau de orice persoană interesată în mod direct sau indirect de instrumentele de cântărire neautomate, în ceea ce privește efectuarea încercărilor, pregătirea proceselor-verbale, emiterea certificatelor și îndeplinirea funcției de supraveghere prevăzute în prezenta directivă.

                  4.

                  Personalul organismelor trebuie să respecte secretul profesional.

                  5.

                  Organismele trebuie să încheie o asigurare de răspundere civilă, cu excepția cazului în care o astfel de asigurare de răspundere civilă este acoperită de stat, conform dreptului intern.

            Statele membre verifică periodic respectarea condițiilor prevăzute la punctele 1 și 2.

      ANEXA VI

         MARCAJUL DE CONFORMITATE „CE”

                  —

                  Marcajul de conformitate „CE” constă din inițialele „CE” sub forma următoare:

                  —

                  În cazul în care marcajul de conformitate „CE” este micșorat sau este mărit, trebuie respectate proporțiile date în desenul la scară de mai sus.

                  —

                  Componentele marcajului de conformitate „CE” trebuie să aibă aceeași dimensiune pe verticală, care nu poate fi mai mică de 5 mm.

      ANEXA VII

         PARTEA A

         Directiva abrogată și modificarea ulterioară

      (menționate la articolul 17)

                  Directiva 90/384/CEE a Consiliului
                  (JO L 189, 20.7.1990, p. 1)

                  Directiva 93/68/CEE a Consiliului
                  (JO L 220, 30.8.1993, p. 1)

                  numai articolul 1 punctul 7 și articolul 8

         PARTEA B

         Termene de transpunere în dreptul intern și de aplicare

      (menționate la articolul 17)

                  Directiva

                  Termen de transpunere

                  Data de aplicare

                  90/384/CEE

                  30 iunie 1992

                  1 ianuarie 1993 (1)

                  93/68/CEE

                  30 iunie 1994

                  1 ianuarie 1995 (2)

         (1)  În conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din Directiva 90/384/CEE, statele membre permit, pentru o perioadă de zece ani de la data la care pun în aplicare legile, reglementările și actele administrative adoptate de statele membre pentru a transpune în dreptul intern dispozițiile directivei menționate, introducerea pe piață și/sau darea în folosință a instrumentelor conforme cu reglementările în vigoare înainte de 1 ianuarie 1993.

         (2)  În conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Directiva 93/68/CEE: „Până la 1 ianuarie 1997, statele membre permit introducerea pe piață și intrarea în funcțiune a produselor care se conformează normelor de marcaj în vigoare înainte de 1 ianuarie 1995.”

      ANEXA VIII

         TABEL DE CORESPONDENȚĂ

                  Directiva 90/384/CEE

                  Prezenta directivă

                  Considerentul (5) ultima teză

                  Articolul 2 punctul 3

                  Articolul 1 alineatul (1) primul paragraf

                  Articolul 2 punctul 1

                  Articolul 1 alineatul (1) al doilea paragraf

                  Articolul 2 punctul 2

                  Articolul 1 alineatul (1) al treilea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1)

                  Articolul 1 alineatul (2) teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (2) teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 1

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (i)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 2

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (ii)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 3

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (iii)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 4

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (iv)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 5

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (v)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul 6

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (vi)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (b)

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (b)

                  Articolul 2

                  Articolul 3

                  Articolul 3

                  Articolul 4

                  Articolul 4

                  Articolul 5

                  Articolul 5

                  Articolul 6

                  Articolul 6 primul paragraf prima teză

                  Articolul 7 primul paragraf

                  Articolul 6 primul paragraf a doua teză

                  Articolul 7 al doilea paragraf

                  Articolul 6 al doilea paragraf

                  Articolul 7 al treilea paragraf

                  Articolul 7

                  Articolul 8

                  Articolul 8 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 9 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 8 alineatul (3) litera (a)

                  Articolul 9 alineatul (3) primul paragraf

                  Articolul 8 alineatul (3) litera (b)

                  Articolul 9 alineatul (3) al doilea paragraf

                  Articolul 9

                  Articolul 10

                  Articolul 10

                  Articolul 11

                  Articolul 11

                  Articolul 12

                  Articolul 12

                  Articolul 13

                  Articolul 13

                  Articolul 14

                  Articolul 14 prima teză

                  Articolul 15 primul paragraf

                  Articolul 14 a doua teză

                  Articolul 15 al doilea paragraf

                  Articolul 15 alineatele (1)-(3)

                  —

                  Articolul 15 alineatul (4)

                  Articolul 16

                  Articolul 15 alineatul (5)

                  —

                  —

                  Articolul 17

                  —

                  Articolul 18

                  Articolul 16

                  Articolul 19

                  Anexele I-IV

                  Anexele I-IV

                  —

                  Anexa VII

                  —

                  Anexa VIII


title: Directiva 2008/70/CE a Comisiei din 11 iulie 2008 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanței active tritosulfuron (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               12.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 185/40

      DIRECTIVA 2008/70/CE A COMISIEI

   din 11 iulie 2008
   de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanței active tritosulfuron
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (1), în special articolul 6 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, la 8 iunie 2001, Germania a primit din partea BASF AG o cerere de înscriere a substanței active tritosulfuron în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Decizia 2002/268/CE a Comisiei (2) a confirmat faptul că dosarul este „complet”, în sensul că se poate considera că acesta îndeplinește, în principiu, cerințele privind datele și informațiile prevăzute în anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.

               (2)

               Efectele acestei substanțe active asupra sănătății umane și a mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/414/CEE, pentru utilizările propuse de solicitant. Statul membru raportor desemnat a prezentat un proiect de raport de evaluare la 5 septembrie 2002.

               (3)

               În ceea ce privește tritosulfuronul, proiectele de rapoarte de evaluare au fost examinate de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală. Reevaluarea a fost încheiată la 20 mai 2008 sub forma unui raport de analiză a tritosulfuronului, realizat de Comisie.

               (4)

               Documentele și informațiile despre tritosulfuron au fost prezentate în egală măsură Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) în vederea unei consultări separate. EFSA a fost invitată să elaboreze un aviz științific privind implicațiile de ordin toxicologic ale TBSA, metabolitul tritosulfuronului, prezent în sol și în apele subterane, în contextul evaluării riscului la om. EFSA a fost întrebată dacă, pe baza informațiilor disponibile, metabolitul TBSA demonstrează potențial genotoxic sau indică afectarea fertilității și care sunt implicațiile valorilor toxicologice de referință la om.

               (5)

               În avizul său din 11 decembrie 2007 (3), EFSA a concluzionat că TBSA nu a demonstrat niciun potențial clastogen sau vreun alt potențial genotoxic și nu are efecte directe asupra fertilități și, prin urmare, nu există cerințe pentru noi ajustări aduse factorului de siguranță stabilit din perspectiva efectului potențial asupra fertilității. Acest aviz a fost luat în considerare.

               (6)

               Diversele examinări efectuate au arătat faptul că produsele de protecție a plantelor care conțin substanța activă în cauză pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) și la articolul 5 alineatul (3) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în raportul de examinare al Comisiei. Prin urmare, tritosulfuronul ar trebui înscris în anexa I la directiva menționată, pentru a garanta faptul că autorizațiile pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță activă vor putea fi acordate în toate statele membre, în conformitate cu dispozițiile directivei respective.

               (7)

               Fără a aduce atingere obligațiilor descrise în Directiva 91/414/CEE, ca urmare a includerii unei substanțe active în anexa I, statele membre trebuie să dispună de o perioadă de șase luni de la includerea substanțelor pentru a revizui autorizațiile provizorii existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin tritosulfuron pentru a se asigura că sunt îndeplinite cerințele prevăzute în Directiva 91/414/CEE, în special articolul 13, precum și condițiile relevante din anexa I. Statele membre ar trebui să transforme autorizațiile provizorii existente în autorizații definitive, să le modifice sau să le retragă, în conformitate cu prevederile Directivei 91/414/CEE. Prin derogare de la termenul menționat anterior, este necesar să se prevadă un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, menționat în anexa III, în cazul fiecărui produs de protecție a plantelor, pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în Directiva 91/414/CEE.

               (8)

               Prin urmare, este necesar ca Directiva 91/414/CEE să fie modificată în consecință.

               (9)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 31 mai 2009 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul dispozițiilor respective și un tabel de corespondență între dispozițiile respective și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 iunie 2009.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre modifică sau retrag, după caz, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin ca substanță activă tritosulfuronul, până la 31 mai 2009. Până la această dată, acestea verifică, în special, dacă sunt îndeplinite condițiile din anexa I la directiva menționată cu privire la tritosulfuron, cu excepția celor identificate în partea B a tabelului cuprinzând respectiva substanță activă, precum și dacă titularul autorizației are un dosar sau are acces la un dosar care respectă cerințele din anexa II la directiva respectivă, în conformitate cu prevederile articolului 13 alineatul (2) din directivă.
   (2)   Prin derogare de la alineatul (1), pentru fiecare produs de protecție a plantelor autorizat care conține tritosulfuron fie ca substanță activă unică, fie ca una dintre substanțele active cuprinse în anexa I la Directiva 91/414/CEE până la 30 noiembrie 2008 cel târziu, statele membre reevaluează produsul, în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la respectiva directivă și luând în considerare partea B a tabelului cuprinzând date din anexa I la respectiva directivă cu privire la tritosulfuron. Pe baza acestei evaluări, statele membre stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.
   După ce s-au asigurat de îndeplinirea acestor condiții, statele membre:

               (a)

               în cazul unui produs care conține tritosulfuron ca substanță activă unică, după caz, modifică sau retrag autorizația până la 31 mai 2010 cel târziu; sau

               (b)

               în cazul unui produs care conține tritosulfuron ca una dintre substanțele active, după caz, modifică sau retrag autorizația până la 31 mai 2010 sau până la data stabilită pentru o modificare sau retragere în acest sens în directiva sau directivele care au adăugat substanța sau substanțele relevante în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE, oricare dintre acestea este mai recentă.

         Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare la 1 decembrie 2008.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2008.

            Pentru Comisie

         Androulla VASSILIOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2008/45/CE a Comisiei (JO L 94, 5.4.2008, p. 21).

      (2)  JO L 92, 9.4.2002, p. 34.

      (3)  Avizul științific al grupului pentru produsele fitosanitare și reziduurile lor (grup științific PPR) în urma unei solicitări din partea Comisiei Europene privind implicațiile de ordin toxicologic ale TBSA, metabolitul tritosulfuronului, prezent în sol și în apele subterane, în contextul evaluării riscului la om. The EFSA Journal (2007) 621, p. 1-33.

      ANEXĂ
      Următoarele rânduri se adaugă la finalul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE:

                     Nr.

                     Denumire comună, numere de identificare

                     Denumire IUPAC

                     Puritate (1)

                     Data intrării în vigoare

                     Data expirării includerii

                     Dispoziții specifice

                     „192

                     Tritosulfuron
                     Nr. CAS 142469-14-5
                     Nr. CIPAC 735

                     1-(4-metoxi-6-trifluormetil-1,3,5-triazin-2-il)-3-(2-trifluormetil-benzensulfonil) uree

                     ≥ 960 g/kg
                     Următoarea impuritate de fabricație are o importanță toxicologică și nu trebuie să depășească un anumit nivel în materialul tehnic:
                     2-Amino-4-metoxi-6-(trifluormetil)-1,3,5-triazină: < 0,2 g/kg

                     1 decembrie 2008

                     30 noiembrie 2018

                     PARTEA A
                     Se pot autoriza numai utilizările ca erbicid.
                     PARTEA B
                     Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme din anexa VI, se vor lua în considerare concluziile din raportul de examinare a tritosulfuronului, în special apendicele I și II, în forma lor finalizată de către Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 20 mai 2008.
                     În cursul acestei evaluări generale, statele membre trebuie să acorde o atenție deosebită:

                                 —

                                 potențialului de contaminare a apei subterane, în cazurile în care această substanță activă este utilizată în regiuni vulnerabile din punct de vedere al solului și/sau al condițiilor climatice;

                                 —

                                 protejării organismelor acvatice;

                                 —

                                 protejării mamiferelor mici.

                           Condițiile de utilizare includ măsuri de diminuare a riscului, după caz.”

         (1)  Precizări suplimentare privind identitatea și specificația substanțelor active sunt aduse în raportul de examinare.


title: Directiva Comisiei din 30 iunie 1989 de modificare a Directivei 86/109/CEE de limitare a comercializării semințelor din anumite specii de plante furajere și plante oleaginoase și pentru fibră la semințele care au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”

text:
               03/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               105

         31989L0424

               L 196/50

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 30 iunie 1989
   de modificare a Directivei 86/109/CEE de limitare a comercializării semințelor din anumite specii de plante furajere și plante oleaginoase și pentru fibră la semințele care au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”
   (89/424/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor plantelor furajere (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/100/CEE (2), în special articolul 3 alineatul (3),
   având în vedere Directiva 69/208/CEE a Consiliului din 30 iunie 1969 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și pentru fibră (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 88/380/CEE (4), în special articolul 3 alineatul (3),
   întrucât Directiva 66/401/CEE permite comercializarea semințelor de bază, a semințelor certificate și a semințelor comerciale din anumite specii de plante furajere;
   întrucât Directiva 69/208/CEE permite comercializarea semințelor de bază, a semințelor certificate și a semințelor comerciale din anumite specii de plante oleaginoase și pentru fibră;
   întrucât articolul 3 alineatul (3) din cadrul directivelor menționate anterior autorizează Comisia să interzică vânzarea semințelor în cazul în care nu au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”;
   întrucât, prin urmare, Directiva 86/109/CEE (5) a Comisiei limitează comercializarea semințelor din anumite specii de plante furajere, oleaginoase și pentru fibră la semințele care au fost certificate oficial ca „semințe de bază” sau „semințe certificate”;
   întrucât, pentru anumite specii menționate de Directiva 86/109/CEE, această restricție de comercializare se aplică de la 1 iulie 1989; întrucât se pare că, pentru unele dintre aceste specii, statele membre nu sunt în măsură să producă până la data respectivă suficiente semințe de bază și certificate pentru a satisface cererea de semințe din cadrul Comunității;
   întrucât, prin urmare, este oportună amânarea aplicării restricțiilor de comercializare până la data de 1 iulie 1990 pentru păiușul comun, ghizdei, trifoiul mărunt și trifoiul hibrid și până la 1 iulie 1991 pentru celelalte specii în cauză;
   întrucât s-a stabilit, de asemenea, pe baza informațiilor disponibile, că de la 1 iulie 1991 statele membre sunt în măsură să producă suficiente semințe de bază și certificate pentru a satisface cererea din cadrul Comunității pentru semințele de obsigă, trifoi egiptean și facelia;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 86/109/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următoarele:
               „Articolul 2
               Statele membre prevăd ca de la 1 iulie 1989 să nu fie permisă comercializarea semințelor de:

                                       –

                                          Agrostis gigantea Roth

                                       –

                                       iarbă mare albă

                                       –

                                          Agrostis stolonifera L.

                                       –

                                       iarba-câmpului

                                       –

                                          Phleum bertolonii DC

                                       –

                                       timoftică

                                       –

                                          Poa palustris L.

                                       –

                                       firuță de mlaștină

                                       –

                                          Poa trivialis L.

                                       –

                                       șuvăr de munte

                                       –

                                          Lupinus albus L.

                                       –

                                       lupin alb, alte varietăți în afară de cele amare

                                       –

                                          Brassica juncea (L.) Czernj. și Cosson

                                       –

                                       muștar vânăt

                     decât în cazul în care sunt certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».”

               2.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 2a
               Statele membre prevăd ca de la 1 iulie 1990 să nu fie permisă comercializarea semințelor de:

                                       –

                                          Agrostis capillaris L.

                                       –

                                       păiuș comun

                                       –

                                          Lotus corniculatus L.

                                       –

                                       ghizdei

                                       –

                                          Medicago lupulina L.

                                       –

                                       trifoi mărunt

                                       –

                                          Trifolium hybridum L.

                                       –

                                       trifoi hibrid

                     decât în cazul în care sunt certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».”

               3.

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 3
               Statele membre prevăd ca de la 1 iulie 1991 să nu fie permisă comercializarea semințelor de:

                                       –

                                          Agrostis canina L.

                                       –

                                       bucățel

                                       –

                                          Alopecurus pratensis L.

                                       –

                                       coada vulpii

                                       –

                                          Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J.S. și K.B. Presl

                                       –

                                       ovăscior

                                       –

                                          Bromus catharticus Vahl

                                       –

                                       Bromus catharticus

                                       –

                                          Bromus sitchensis Trin.

                                       –

                                       obsigă

                                       –

                                          Festuca ovina L.

                                       –

                                       păiușul oilor

                                       –

                                          Poa nemoralis L.

                                       –

                                       iarbă-deasă

                                       –

                                          Trisetum flavescens L. Beauv.

                                       –

                                       ovăscior auriu

                                       –

                                          Lupinus albus L.

                                       –

                                       lupin alb, soiuri amare

                                       –

                                          Lupinus angustifolius L.

                                       –

                                       lupin albastru

                                       –

                                          Lupinus luteus L.

                                       –

                                       lupin galben

                                       –

                                          Trifolium alexandrium L.

                                       –

                                       trifoi egiptean

                                       –

                                          Trifolium incarnatum L.

                                       –

                                       trifoi incarnat

                                       –

                                          Trifolium resupinatum L.

                                       –

                                       trifoi persan

                                       –

                                          Vicia sativa L.

                                       –

                                       măzăriche de primăvară

                                       –

                                          Vicia villosa Roth

                                       –

                                       măzăriche de Cerdange

                                       –

                                          Phacelia tanacetifolia Benth.

                                       –

                                       Facelia

                                       –

                                          Sinapis alba L.

                                       –

                                       muștar alb

                     decât în cazul în care sunt certificate oficial ca «semințe de bază» sau «semințe certificate».”

               4.

               La articolul 4, după a doua liniuță, se introduce următoarea liniuță:

                           „–

                           până la 1 iulie 1990, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolului 2a și”.

         Articolul 2
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 iunie 1989.

            Pentru Comisie

         Ray MAC SHARRY

            Membru al Comisiei

      (1)  JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66.

      (2)  JO L 38, 10.2.1989, p. 36.

      (3)  JO L 169, 10.7.1969, p. 3.

      (4)  JO L 187, 16.7.1988, p. 31.

      (5)  JO L 93, 8.4.1986, p. 21.