title: Directiva 2001/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 de modificare a Directivei 92/23/CEE a Consiliului privind pneurile autovehiculelor și ale remorcilor acestora, precum și montarea lor

text:
               13/Volumul 31

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               106

         32001L0043

               L 211/25

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2001/43/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 27 iunie 2001
   de modificare a Directivei 92/23/CEE a Consiliului privind pneurile autovehiculelor și ale remorcilor acestora, precum și montarea lor
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 95 al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 251 din tratat (3), având în vedere proiectul comun aprobat de comitetul de conciliere la 21 martie 2001,
   întrucât:

               (1)

               Ar trebui adoptate măsuri în vederea asigurării unei bune funcționări a pieței interne.

               (2)

               Directiva 92/23/CEE a Consiliului din 31 martie 1992 privind pneurile autovehiculelor și ale remorcilor acestora, precum și montarea lor (4) este una dintre directivele speciale care compun procedura de omologare comunitară instituită prin Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (5); dispozițiile Directivei 70/156/CEE cu privire la sistemele, componentele și unitățile tehnice separate pentru autovehicule se vor aplica astfel prezentei directive.

               (3)

               În vederea punerii în aplicare îndeosebi a articolului 3 alineatul (4) și a articolului 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE, fiecare directivă specială ar trebui să cuprindă într-o anexă o fișă de informații și un certificat de omologare întocmit în conformitate cu anexa VI la Directiva 70/156/CEE în vederea informatizării omologării; certificatul de omologare prevăzut în Directiva 92/23/CE trebuie modificat în consecință.

               (4)

               Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 92/97/CEE a Consiliului din 10 noiembrie 1992 de modificare a Directivei 70/157/CEE privind nivelul sonor admis și sistemul de evacuare al autovehiculelor (6) dispune că orice acțiune ulterioară care are ca scop, în special, să reconcilieze cerințele de siguranță cu necesitatea de limitare a zgomotului produs de contactul dintre pneuri și suprafața drumului se va adopta pe baza unei propuneri a Comisiei care va lua în considerare studiile și cercetările care urmează să fie efectuate în legătură cu sursa de zgomot în cauză.

               (5)

               A fost elaborată o metodă realistă și reproductibilă de măsurare a zgomotului produs de contactul dintre pneuri și suprafețele carosabile; pe baza acestei metode noi de măsurare, s-a efectuat un studiu pentru a se determina o valoare numerică pentru nivelul sonor care reprezintă zgomotul pneu-drum generat de diferite tipuri de pneuri montate la diferite tipuri de autovehicule.

               (6)

               La stabilirea cerințelor privind zgomotul de rulare trebuie să se țină seama de faptul că pneurile sunt proiectate luând în considerare parametri cu privire la siguranță și mediu și că o constrângere asupra unui parametru poate afecta ceilalți parametri; de asemenea, la stabilirea cerințelor privind zgomotul de rulare trebuie să se țină seama și de faptul că sunt în curs de elaborare, în cadrul Organizației Internaționale pentru Standardizare (ISO), standarde internaționale privind suprafața carosabilă și, în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite, standarde privind cerințele de rezistență și siguranță pentru pneuri.

               (7)

               Directiva 92/23/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (8)

               Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (7),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 92/23/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               „Omologarea CEE a componentei”, „omologarea CEE de tip” și „omologarea CEE” se înlocuiesc în toate cazurile cu termenul „omologarea CE de tip”.

               2.

               La articolul 1, prima liniuță se modifică după cum urmează:

                           „—

                           «pneu»: orice pneu nou, inclusiv un pneu de iarnă prevăzut cu găuri pentru știfturi, original sau de schimb, destinat montării la vehiculele reglementate de Directiva 70/156/CEE. Această definiție nu reglementează pneurile de iarnă cu știfturi;”.

               3.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 1a
               (1)   Cerințele stabilite în anexa V se aplică pneurilor destinate montării la vehicule folosite pentru prima dată la 1 octombrie 1980 sau ulterior acestei date.
               (2)   Cerințele stabilite în anexa V nu se aplică:

                           (a)

                           pneurilor a căror categorie de viteză este mai mică de 80 km/h;

                           (b)

                           pneurilor al căror diametru nominal al jantei este mai mic sau egal cu 254 mm (sau codul 10) sau este de 635 mm sau mai mare (codul 25);

                           (c)

                           pneurilor de rezervă temporare de tip T definite la punctul 2.3.6 din anexa II;

                           (d)

                           pneurilor proiectate să fie montate numai la vehicule înmatriculate pentru prima dată înainte de 1 octombrie 1980.”

               4.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2
               (1)   Statele membre acordă omologarea CE de tip, în condițiile stabilite în anexa I, tuturor tipurilor de pneuri care îndeplinesc cerințele din anexa II și le atribuie un număr de omologare în conformitate cu specificațiilor din anexa I.
               (2)   Statele membre acordă omologarea CE de tip, în condițiile stabilite în anexa I, tuturor tipurilor de pneuri care îndeplinesc cerințele din anexa V și le atribuie un număr de omologare în conformitate cu specificațiile din anexa I.
               (3)   Statele membre acordă omologarea CE de tip, în condițiile stabilite în anexa III, tuturor vehiculelor în ceea ce privește pneurile, dacă pneurile în cauză (inclusiv pneurile de rezervă, după caz) îndeplinesc cerințele din anexa II și cele privind vehiculele stabilite în anexa IV și atribuie oricărui astfel de vehicul un număr de omologare în conformitate cu specificațiile din anexa III.”

               5.

               Lista anexelor și anexele se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.

               6.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 10a
               (1)   Începând cu 4 februarie 2003, statele membre:

                           (a)

                           nu pot să refuze acordarea omologării CE sau a omologării naționale unui tip de vehicul sau a unui tip de pneu;

                           (b)

                           nu pot să interzică înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor sau vânzarea, introducerea în circulație sau utilizarea pneurilor

                     din motive legate de pneuri și de montarea acestora la vehicule noi, dacă vehiculele sau pneurile în cauză îndeplinesc cerințele stabilite în prezenta directivă, astfel cum este modificată prin Directiva 2001/43/CE (8).
               (2)   Începând cu 4 august 2003, statele membre nu mai pot acorda omologarea CE și refuză acordarea omologării națională acelor tipuri de pneuri care intră sub incidența domeniului de aplicare al prezentei directive și care nu îndeplinesc cerințele prezentei directive, astfel cum sunt modificate prin Directiva 2001/43/CE.
               (3)   Începând cu 4 februarie 2004, statele membre nu mai pot acorda omologarea CE și omologarea națională a unui tip de vehicul, din motive legate de pneurile lor sau de montarea acestora, dacă nu se îndeplinesc cerințele prezentei directive, astfel cum sunt modificate prin Directiva 2001/43/CE.
               (4)   Începând cu 4 februarie 2005, statele membre:

                           (a)

                           consideră că nu mai sunt valabile, în sensul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 70/156/CEE, certificatele de conformitate care însoțesc vehiculele noi în conformitate cu dispozițiile directivei în cauză, dacă nu se îndeplinesc cerințele prezentei directive, astfel cum sunt modificate prin Directiva 2001/43/CE;

                           (b)

                           refuză înmatricularea sau interzic vânzarea ori introducerea în circulație a vehiculelor noi care nu îndeplinesc cerințele prezentei directive, astfel cum sunt modificate prin Directiva 2001/43/CE.

                     (5)   Începând cu 1 octombrie 2009, dispozițiile prezentei directive, astfel cum este modificată prin Directiva 2001/43/CE, se aplică, în sensul articolului 7 alineatul (2) din Directiva 70/156/CEE, tuturor pneurilor care intră sub incidența domeniului de aplicare al prezentei directive, cu excepția pneurilor din clasele C1d și C1e, cărora li se aplică începând cu 1 octombrie 2010 și, respectiv, 1 octombrie 2011.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 4 august 2002. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre aplică aceste acte începând cu 4 februarie 2003.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   (1)   Până la 4 august 2003 se adoptă o modificare a Directivei 92/23/CEE în conformitate cu procedura menționată la articolul 4 alineatul (2), în vederea introducerii încercărilor de aderență pentru pneuri.
   (2)   Având în vedere experiența acumulată în urma introducerii valorilor limită pentru zgomotul pneurilor, Comisia, în termen de 36 de luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive, prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la posibilitatea și măsura în care progresul tehnic ar permite, fără a compromite siguranța, introducerea valorilor limită indicate la punctul 4.2.1 coloanele B și C din anexa V la Directiva 92/23/CEE, astfel cum este modificată prin prezenta directivă. Pe baza acestui raport, Comisia propune, în termen de 12 luni, o modificare a Directivei 92/23/CEE în vederea introducerii unor dispoziții cu privire la aspecte de siguranță, mediu și rezistență la rulare.
   Articolul 4
   (1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru adaptarea la progresul tehnic înființat prin articolul 13 din Directiva 70/156/CEE, denumit în continuare „comitetul”.
   (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, cu respectarea dispozițiilor articolului 8 din directiva respectivă.
   Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.
   (3)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 27 iunie 2001.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         N. FONTAINE

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. ROSENGREN

      (1)  JO C 30, 28.1.1998, p. 8.

      (2)  JO C 235, 27.7.1998, p. 24.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 18 februarie 1998 (JO C 80, 16.3.1998, p. 90), Poziția comună a Consiliului din 13 aprilie 2000 (JO C 195, 11.7.2000, p. 16) și Decizia Parlamentului European din 7 septembrie 2000 (JO C 135, 7.5.2001, p. 254). Decizia Parlamentului European din 31 mai 2001 și Decizia Consiliului din 5 iunie 2001.

      (4)  JO L 129, 24.5.1992, p. 95. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (5)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2000/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 203, 10.8.2000, p. 9).

      (6)  JO L 371, 19.12.1992, p. 1.

      (7)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (8)  Directiva 2001/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2001 de modificare a Directivei 92/23/CEE privind pneurile autovehiculelor și ale remorcile acestora, precum și montarea lor (JO L 211, 4.8.2001, p. 25).”
   ANEXĂ

               1.

               Lista de anexe se modifică după cum urmează:

                           „ANEXA I

                        Dispoziții administrative pentru omologarea CE de tip a pneurilor

                           Apendicele 1

                        Fișa de informații privind omologarea CE a unui tip de pneu

                           Apendicele 2

                        Certificat de omologare CE de tip (pneuri)

                           Apendicele 3

                        Fișa de informații privind omologarea CE a unui tip de pneu cu privire la emisiile sonore pneu/drum

                           Apendicele 4

                        Certificat de omologare CE de tip (emisii sonore pneu/drum)

                           ANEXA II (1)

                        Cerințe privind pneurile

                           Apendicele 1

                        Figură explicativă

                           Apendicele 2

                        maxime corespunzătoare care urmează să fie suportată

                           Apendicele 3

                        Schema inscripțiilor de pe pneu

                           Apendicele 4

                        Relația dintre indicele de presiune și unitățile de presiune

                           Apendicele 5

                        Janta de măsurare, diametrul exterior și valoarea grosimii în secțiune a pneurilor corespunzătoare anumitor denumiri de dimensiuni

                           Apendicele 6

                        Metoda de măsurare a dimensiunilor pneurilor

                           Apendicele 7

                        Modul de operare în încercările de încărcare/viteză

                           Apendicele 8

                        Variația capacității de încărcare în funcție de viteză; pneuri pentru vehiculele utilitare cu structură radiala și diagonală

                           ANEXA III

                        Dispoziții administrative privind omologarea vehiculelor referitoare la montarea pneurilor acestora

                           Apendicele 1

                        Fișa de informații pentru un vehicul

                           Apendicele 2

                        Certificatul de omologare CE pentru un vehicul

                           ANEXA IV

                        Cerințe privind vehiculele referitoare la montarea pneurilor

                           ANEXA V

                        Emisii sonore pneu/drum

                           Apendicele 1

                        Metoda de încercare pentru nivelurile sonore pneu/drum

                           Apendicele 2

                        Raport de încercare

                           ANEXA VI

                        Specificații privind poligonul de încercare

               2.

               Anexa I se înlocuiește cu următorul text:

                  ANEXA I
                  DISPOZIȚII ADMINISTRATIVE PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP A PNEURILOR
                  1.   CERERE DE OMOLOGARE CE A UNUI TIP DE PNEU
                  Cererea de omologare CE a unui tip de pneu în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE se înaintează de către producătorul pneului.
                  Cererea de omologare CE de tip în temeiul anexei II este însoțită, în triplu exemplar, de o descriere a tipului de pneu descris în fișa de informații din apendicele 1.
                  1.1.1.1.   Cererea trebuie însoțită (tot în triplu exemplar) de o schiță sau o fotografie reprezentativă care să identifice profilul benzii de rulare și de o schiță a anvelopei pneului umflat montat pe janta de măsurare care să indice dimensiunile relevante (a se vedea punctele 6.1.1 și 6.1.2 din anexa II) ale tipului prezentat pentru omologare.
                  1.1.1.2.   Cererea trebuie însoțită fie de un raport de încercare întocmit de serviciul tehnic desemnat sau de un număr de mostre care urmează să fie stabilit de autoritatea de omologare.
                  Cererea de omologare CE de tip în temeiul anexei V trebuie însoțită, în triplu exemplar, de o descriere a tipului de pneu descris în fișa de informații din apendicele 3.
                  1.1.2.1.   Cererea trebuie însoțită (tot în triplu exemplar) de schițe, desene sau fotografii care să identifice profilul (profilurile) benzii de rulare reprezentativ(e) pentru tipul de pneuri.
                  1.1.2.2.   Cererea trebuie însoțită, de asemenea, de un raport de încercare întocmit de serviciul tehnic desemnat sau de un număr de mostre care urmează să fie stabilit de autoritatea de omologare.
                  1.2.   Producătorul poate solicita extinderea omologării CE de tip

                              1.2.1.

                              pentru a include tipuri de pneuri modificate, în cazul omologărilor CE de tip în temeiul anexei II și/sau

                              1.2.2.

                              pentru a include dimensiuni suplimentare de pneuri și/sau nume de marcă sau descrieri comerciale ale producătorului modificate și/sau profiluri modificate ale benzii de rulare, în cazul omologărilor CE de tip în temeiul anexei V.

                        1.3.   Până la 31 decembrie 2005, autoritatea de omologare poate accepta laboratoarele producătorului de pneuri ca laboratoare de încercare acreditate în temeiul articolului 14 alineatul (1) din Directiva 70/156/CEE.
                  2.   INSCRIPȚII

                              2.1.

                              Mostrele pentru un tip de pneu prezentat pentru omologarea CE de tip trebuie să poarte marca comercială sau denumirea solicitantului astfel încât să fie vizibile și rezistente la ștergere și trebuie să prevadă un spațiu suficient pentru aplicarea mărcii de omologarea CE de tip în conformitate cu prevederile punctului 4 din prezenta anexă.

                        3.   OMOLOGAREA CE DE TIP
                  În cazul în care un tip de pneu, prezentat în conformitate cu punctul 1.1.1 anterior, îndeplinește cerințele anexei II, i se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 4 din Directiva 70/156/CEE și i se atribuie un număr de omologare CE de tip.
                  3.1.1.   Decizia de acordare, extindere, refuzare sau retragere a omologării sau de încetare definitivă a producției unui tip de pneu în temeiul anexei II trebuie comunicată statelor membre în conformitate cu articolul 4 alineatul (6) din Directiva 70/156/CEE.
                  3.1.2.   În cazul în care un tip de pneu, prezentat în conformitate cu punctul 1.1.2 anterior, îndeplinește cerințele anexei V, i se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 4 din Directiva 70/156/CEE și i se atribuie un număr de omologare CE de tip.
                  3.2.1.   Decizia de acordare, extindere, refuzare sau retragere a omologării sau de încetare definitivă a producției unui tip de pneu în temeiul anexei V trebuie comunicată statelor membre în conformitate cu articolul 4 alineatul (6) din Directiva 70/156/CEE.
                  3.3.   Fiecărui tip de pneu omologat i se atribuie un număr de omologare CE de tip. Același stat membru nu poate să atribuie același număr unui alt tip de pneu. În special, numerele de omologare atribuite în temeiul anexei II trebuie să fie diferite de numerele de omologare CE de tip atribuite în temeiul anexei V.
                  4.   MARCAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP
                  4.1.   Orice pneu care este conform cu tipul pentru care s-a acordat omologarea CE de tip în temeiul prezentei directive trebuie să poarte marca de omologare CE de tip corespunzătoare.
                  Marca de omologare CE de tip va fi constituită din litera minusculă «e» încadrată într-un dreptunghi, urmată de numărul distinctiv atribuit statului membru care a acordat omologarea de tip, prevăzut în anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Numărul de omologare CE de tip va fi constituit din numărul de omologare CE de tip care figurează pe certificatul completat pentru tipul respectiv, precedat de două cifre:
                  «00» pentru pneurile pentru vehicule utilitare, «02» pentru pneurile pentru autoturisme.
                  4.2.1.   Dreptunghiul care formează marca de omologarea CE de tip trebuie să aibă lungimea minimă de 12 mm și înălțimea minimă de 8 mm. Litera (literele) și numărul (numerele) trebuie să aibă o înălțime de cel puțin 4 mm.
                  4.3.   Mărcile și numerele de omologare CE de tip și orice mărci suplimentare cerute în anexa II punctul 3, acestea din urmă pentru omologarea de tip în temeiul cerințelor din anexa II, trebuie să fie aplicate în conformitate cu prescripțiile de la punctul în cauză.
                  4.4.   Numerele de omologarea atribuite în temeiul anexei V trebuie să fie urmate de sufixul «s», unde «s» este prescurtarea pentru zgomot (sunet).
                  4.5.   Mai jos este prezentat un exemplu de marcă de omologare CE de tip:

                  Pneul care poartă marca de omologare CE de tip prezentată anterior este un pneu pentru vehicule utilitare (00) care îndeplinește cerințele CE (e) pentru care s-a acordat marca de omologare CE de tip în Irlanda (24) cu numărul 479 în temeiul anexei II și în Italia (3) cu numărul 687-s în temeiul anexei V.

                     Notă: Numerele «479» și «687» (numere de omologare ale mărcii CE) și numărul «24» și cifra «3» (grup de litere și numere ale statelor membre care au acordat omologarea CE) sunt numai cu titlu orientativ.
                  Numerele de omologare trebuie aplicate în apropiere de dreptunghi și pot fi amplasate deasupra, sub, la stânga sau la dreapta acestuia. Caracterele numărului de omologarea trebuie să fie amplasate de aceeași parte a literei «e» și orientate în același sens.
                  5.   MODIFICAREA UNUI TIP DE PNEU

                              5.1.

                              În cazul în care un tip de pneu omologat în temeiul anexei II sau în temeiul anexei V a suferit modificări, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.

                              5.2.

                              În cazul în care a fost modificat profilul benzii de rulare a unui pneu, în cazul omologărilor de tip în temeiul anexei II, nu se consideră necesară repetarea încercărilor prescrise în anexa II.

                              5.3.

                              În cazul în care unei game de pneuri omologate în temeiul anexei V i se adaugă alte dimensiuni de pneuri sau alte mărci comerciale, autoritatea de omologarea hotărăște dacă este necesară repetarea încercărilor.

                              5.4.

                              În cazul modificării profilului benzii de rulare a unei game de pneuri omologate în temeiul anexei V, se repetă încercările pentru o serie reprezentativă de mostre, cu excepția cazului în care autoritatea de omologare consideră că respectiva modificare nu afectează emisiile sonore pneu/drum.

                        6.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

                              6.1.

                              Regulile generale de asigurare a conformității producției se adoptă în conformitate cu dispozițiile stabilite în articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.

                              6.2.

                              În special, atunci când se efectuează verificări în conformitate cu apendicele I la anexa V pentru a verifica conformitatea producției, dacă nivelul sonor al pneului încercat nu depășește valorile limită stabilite la punctul 4.2 din anexa V cu mai mult de 1 dB(A), se consideră că producția respectă cerințele prevăzute la punctul 4 din anexa V menționată anterior.

               3.

               Titlul apendicelui 1 la anexa I se modifică după cum urmează:

               4.

               Titlul apendicelui 2 la anexa I se modifică după cum urmează:

               5.

               În apendicele 2 la anexa I se adaugă următoarele liniuțe sub punctul „Comunicare privind”:

                           „—

                           retragerea omologării (1);

                           —

                           încetarea producției (1)”.

               6.

               Se adaugă următoarele apendice la anexa I:„
                  Apendicele 3

                     FIȘA DE INFORMAȚII NR. … PRIVIND OMOLOGAREA CE A UNUI TIP DE PNEU CU PRIVIRE LA EMISIILE SONORE PNEU/DRUM

                  (Anexa V la Directiva 92/23/CEE)
                  Informațiile următoare trebuie furnizate, după caz, în triplu exemplar și să includă o listă de cuprins. Desenele, în cazul în care există, trebuie furnizate la scară adecvată și suficient de detaliat, în format A4 sau sub formă de pliant cu acest format. În cazul funcțiilor comandate cu microprocesor trebuie furnizate informații relevante în legătură cu performanțele acestora.
                  1.   GENERALITĂȚI

                              1.1.

                              Denumirea producătorului:

                              1.2.

                              Numele și adresa solicitantului:

                              1.3.

                              Adresa sau adresele uzinelor producătoare:

                              1.4.

                              Numele comercial, descriere sau descrierile comerciale ori marca sau mărcile de comerț folosite pentru omologarea solicitată pentru un anume tip de pneu:

                        2.   PNEURI

                              2.1.

                              Clasificarea pneurilor: (clasa C1, clasa C2 sau clasa C3)

                              2.2.

                              Categoria de utilizare: (normale, de zăpadă sau speciale)

                              2.3.

                              Informații detaliate privind caracteristicile principale, din punctul de vedere al implicațiilor pentru emisiile sonore pneu/drum, și privind profilul (profilurile) benzii de rulare folosite pentru o gamă dată de pneuri de diferite dimensiuni. Acestea pot fi sub formă de desen, fotografie sau descriere, dar trebuie să fie suficiente pentru a permite autorității de omologare sau serviciului tehnic să determine dacă orice modificare ulterioară a caracteristicilor principale va afecta în mod negativ emisiile sonore pneu/drum.

                                 Notă: Efectele modificărilor aduse detaliilor secundare ale profilului benzii de rulare și ale celor de construcție asupra emisiilor sonore pneu/drum vor fi determinate în timpul verificărilor privind conformitatea producției.

                              2.4.

                              Structura pneului

                              2.5.

                              Lista denumirilor profilurilor benzii de rulare: (a se specifica, pentru fiecare marcă comercială sau denumire comercială, toate indicațiile care figurează în denumirea pneurilor în conformitate cu punctul 2.17. din anexa II la Directiva 92/23/CEE, adăugând, după caz, în cazul pneurilor de clasă C1, mențiunea «Reinforced» sau «Extra Load»).

                  Apendicele 4

               ”

               7.

               În anexa IV, punctul 3.1.1 se modifică după cum urmează:

                           „3.1.1.

                           Sub rezerva dispozițiilor de la punctul 3.7.4, fiecare pneu montat la un vehicul, inclusiv, după caz, orice pneu de rezervă, trebuie să poarte marca (mărcile) de omologare CE de tip specificată (specificate) la punctul 4 din anexa I sau marca de omologare de tip care indică conformitatea cu Regulamentele nr. 30 sau 54 ale CEE-ONU. Mărcile de omologare de tip acordate de CEE-ONU se consideră echivalente numai cu mărcile de omologare CE de tip acordate în temeiul anexei II.”

               8.

               Se inserează următoarea anexă și următoarele apendice:„
                  ANEXA V
                  EMISII SONORE PNEU/DRUM
                  1.   DOMENIUL DE APLICARE
                  Această anexă se aplică omologării CE de tip a pneurilor, în calitate de componente, în ceea ce privește emisiile sonore pneu/drum.
                  2.   DEFINIȚII
                  În sensurile prezentei anexe, se aplică definițiile din anexa II, cu excepția definiției de la punctul 2.1, care se interpretează după cum urmează:

                              2.1.   Prin «tip de pneu»
                              se înțelege, în legătură cu omologarea în temeiul prezentei anexe (emisii sonore pneu/drum), o gamă de pneuri care constă dintr-o listă de denumiri de dimensiuni de pneuri (a se vedea punctul 2.17 din anexa II), nume de marcă, mărci comerciale și descrieri comerciale, care nu diferă între ele din punctul de vedere al caracteristicilor esențiale de genul:

                                          —

                                          denumirea producătorului;

                                          —

                                          clasificarea pneurilor (a se vedea punctul 2.4 din prezenta anexă)

                                          —

                                          structura pneurilor (a se vedea punctul 2.1.4 din anexa II)

                                          —

                                          categoria de utilizare (a se vedea punctul 2.1.3 din anexa II)

                                          —

                                          pentru pneuri de clasă C1, «Reinforced» sau «Extra Load»

                                          —

                                          profilul benzii de rulare (a se vedea punctul 2.3 din fișa de informații din apendicele 3 din anexa I.)

                                 Notă: Efectele modificărilor aduse detaliilor secundare ale profilului benzii de rulare și ale celor de construcție asupra emisiilor sonore pneu/drum vor fi determinate în timpul verificărilor privind conformitatea producției.

                        De asemenea, se aplică următoarele definiții:

                              2.2.   «Nume de marcă și descrierea comercială»:

                                          identificarea pneului așa cum este ea dată de producătorul pneului. Numele de marcă poate fi același cu denumirea producătorului și cu descrierea comercială și poate coincide cu marca comercială.

                              2.3.   «Emisii sonore pneu/drum»:

                                          zgomotul produs de contactul dintre pneurile în mișcare și suprafața drumului.

                              2.4.   În sensul prezentei anexe, se aplică următoarea clasificare:

                                          pneuri de clasă C1

                                          pneuri pentru autoturisme (a se vedea punctul 2.32 din anexa II);

                                          pneuri de clasă C2

                                          pneuri pentru vehicule utilitare (a se vedea punctul 2.33 din anexa II) cu indicele capacității de încărcare pentru pneuri nejumelate ≤ 121 și simbolul categoriei de viteză ≥ «N» (a se vedea punctul 2.29.3 din anexa II);

                                          pneuri de clasă C3

                                          pneuri pentru vehicule utilitare (a se vedea punctul 2.33 din anexa II) cu indicele capacității de încărcare pentru pneuri nejumelate ≤ 121 și simbolul categoriei de viteză ≤ «M» (a se vedea punctul 2.29.3. din anexa II) sau pneuri pentru vehicule utilitare (a se vedea punctul 2.33 din anexa II) cu indicele capacității de încărcare pentru pneuri nejumelate ≥ 122.

                        3.   CERINȚE DE MARCARE
                  3.1.   Pe lângă alte cerințe de marcare prevăzute la punctul 4 din anexa I și la punctul 3 din anexa II, pneurile trebuie să poarte următoarele marcaje:

                              3.1.1.

                              Denumirea producătorului sau marca comercială; numele de marcă, descrierea comercială sau marca comercială.

                        4.   CERINȚE PRIVIND EMISIILE SONORE PNEU/DRUM
                  4.1.   Cerințe generale
                  Un set de patru pneuri de aceeași dimensiune și cu același profil al benzii de rulare, care este reprezentativ pentru gama de pneuri în cauză, este supus unei încercări privind emisiile sonore pneu/drum care urmează să fie efectuată în conformitate cu apendicele 1.
                  Nivelurile sonore determinate în conformitate cu punctul 4.5 din apendicele 1 nu trebuie să depășească următoarele limite:
                  Pneuri de clasă C1, în funcție de grosimea nominală în secțiune (a se vedea anexa II punctul 2.17.1.1) a pneului încercat:

                              Clasa pneului

                              Grosimea nominală în secțiune (mm)

                              Valori limită în dB(A)

                              A

                              B (5)

                              C (5)
                                  (6)

                              C1a

                              ≤ 145

                              72 (2)

                              71 (2)

                              70

                              C1b

                              > 145 ≤ 165

                              73 (2)

                              72 (2)

                              71

                              C1c

                              > 165 ≤ 185

                              74 (2)

                              73 (2)

                              72

                              C1d

                              > 185 ≤ 215

                              75 (3)

                              74 (3)

                              74

                              C1e

                              > 215

                              76 (4)

                              75 (4)

                              75

                        4.2.1.1.   Pentru pneurile ranforsate [sau de suprasarcină («Extra Load»)] (a se vedea anexa II punctul 3.1.8), valorile limită de la punctul 4.2.1 cresc cu 1 dB(A).
                  4.2.1.2.   Pentru pneurile clasificate în categoria de utilizare «Pneuri speciale» (a se vedea anexa II punctul 2.1.3), valorile limită de la punctul 4.2.1 cresc cu 2 dB(A).
                  4.2.2.   Pneurile de clasă C2, în funcție de categoria de utilizare (a se vedea anexa II punctul 2.1.3) a gamei de pneuri:

                              Categoria de utilizare

                              Valori limită exprimate în dB(A)

                              Pneuri normale

                              75

                              Pneuri de zăpadă

                              77

                              Pneuri speciale

                              78

                        4.2.3.   Pneurile de clasă C3, în funcție de categoria de utilizare (a se vedea anexa II punctul 2.1.3) a gamei de pneuri:

                              Categoria de utilizare

                              Valori limită exprimate în dB(A)

                              Pneuri normale

                              76

                              Pneuri de zăpadă

                              78

                              Pneuri speciale

                              79

                  Apendicele 1
                  METODĂ DE MĂSURARE A NIVELURILOR SONORE PNEU/DRUM, METODA DE «TRECERE ÎN ROATĂ LIBERĂ»
                  0.   Introducere
                  Metoda prezentată conține specificații privind instrumentele de măsurare, condițiile de măsurare și metoda de măsurare pentru obținerea nivelului sonor a unui set de pneuri montat la un vehicul de încercare care rulează cu viteză mare pe o îmbrăcăminte de drum specificată. Se înregistrează nivelul maxim de presiune acustică, atunci când vehiculul de încercare rulează în roată liberă, cu ajutorul unor microfoane amplasate la distanță; rezultatul final al unei viteze de referință se obține cu ajutorul analizei de regresie liniară. Rezultatele respective ale încercării nu pot fi raportate la zgomotul produs de pneuri măsurat în timpul accelerării cu motorul în funcțiune sau în timpul decelerării la frânare.
                  1.   Instrumente de măsură
                  1.1.   Măsurători acustice
                  Sonometrul sau alt sistem de măsurare echivalent, cu un ecran recomandat de producător, trebuie să îndeplinească cel puțin cerințele pentru instrumente de tipul 1 în conformitate cu IEC 60651 ediția a doua.
                  Măsurătorile trebuie să se efectueze cu o ponderare a frecvenței A și cu o ponderare de timp F.
                  În cazul în care se folosește un sistem care prevede o monitorizare periodică a nivelului sonor ponderat A, intervalul de timp dintre două măsurători nu ar trebui să depășească 30 ms.
                  1.1.1.   Etalonare
                  La începutul și la sfârșitul fiecărei sesiuni de măsurare, sistemul de măsurare trebuie să fie verificat în ansamblu cu ajutorul unui aparat de etalonare acustică care să îndeplinească cerințele pentru aparate de etalonare acustică din cel puțin clasa de precizie 1 în conformitate cu IEC 942:1988. Fără alte reglări, diferența dintre valorile obținute pentru două verificări consecutive trebuie să fie mai mică sau egală cu 0,5 dB. În cazul în care se depășește această valoare, rezultatele măsurătorilor obținute de la ultima verificare anterioară satisfăcătoare nu se consideră valide.
                  1.1.2.   Respectarea cerințelor
                  Respectarea de către dispozitivul de etalonare acustică a cerințelor din IEC 60942:1988 trebuie să se verifice o dată pe an, iar respectarea de către sistemul de instrumente a cerințelor din IEC 60651:1979/A1:1993 ediția a doua trebuie să se verifice cel puțin o dată la doi ani într-un laborator autorizat pentru efectuarea de etalonări în conformitate cu standarde corespunzătoare.
                  1.1.3.   Amplasarea microfonului
                  Microfonul (sau microfoanele) trebuie amplasate la o distanță de 7,5 m ± 0,05 m față de linia de referință a pistei CC1 (figura 1) și de 1,2 m ± 0,02 m față de sol. Axa sa de sensibilitate maximă trebuie să fie orizontală și perpendiculară pe traiectoria vehiculului (linia CC1).
                  1.2.   Măsurători de viteză
                  Viteza vehiculului trebuie măsurată atunci când capătul din față al vehiculului a atins linia PP′ (figura 1), cu ajutorul unor instrumente cu o precizie de ± 1 km/h sau mai mare.
                  1.3.   Măsurători de temperatură
                  Este obligatorie măsurarea temperaturii aerului și a suprafeței de încercare. Dispozitivele de măsurare a temperaturii trebuie să aibă o precizie de ± 1 °C.
                  1.3.1.   Temperatura aerului
                  Senzorul de temperatură trebuie amplasat într-un loc deschis în apropiere de microfon, astfel încât să fie expus la curentul de aer și protejat față de radiațiile solare directe. Această protecție se poate realiza cu ajutorul unui ecran protector sau a altui dispozitiv asemănător. Senzorul ar trebui amplasat la o înălțime de 1,2 m ± 0,1 m față de nivelul suprafeței de încercare pentru a reduce la minimum efectele radiației termică a suprafeței de încercare la curenți de aer slabi.
                  1.3.2.   Temperatura suprafeței de încercare
                  Senzorul de temperatură trebuie amplasat într-un punct în care temperatura măsurată să fie reprezentativă pentru temperatura din urmele roților, fără să interfereze cu măsurarea zgomotului.
                  În cazul în care instrumentul utilizat este prevăzut cu senzor de temperatură de contact, se aplică o pastă conducătoare termic între suprafață și senzor pentru a asigura un contact termic adecvat.
                  În cazul în care se folosește un termometru cu radiație (pirometru), acesta trebuie amplasat la o înălțime care să permită acoperirea unui câmp de măsurare cu diametrul ≥ 0,1 m.
                  1.4.   Măsurarea vântului
                  Dispozitivul trebuie să poată să măsoare viteza vântului cu o toleranță de ± 1 m/s. Vântul trebuie măsurat la înălțimea microfonului. Trebuie înregistrată direcția vântului în raport cu direcția de condus.
                  2.   Condiții de măsurare
                  2.1.   Poligonul de încercare
                  Poligonul de încercare trebuie să cuprindă o secțiune centrală înconjurată de o zonă perfect plană pentru încercare. Secțiunea destinată pentru măsurători trebuie să fie plană pe toată suprafața; suprafața de încercare trebuie să fie uscată și curată pentru toate măsurătorile. Suprafața de încercare nu trebuie să fie răcită artificial în timpul sau înaintea încercării.
                  Pista de încercare trebuie să fie astfel încât să se atingă condițiile de câmp sonor liber între sursa de zgomot și microfon în limitele a 1 dB(A). Aceste condiții se consideră îndeplinite atunci când nu există obiecte de mari dimensiuni care să reflecte sunetul, cum ar fi garduri, stânci, poduri sau clădiri pe o distanță de 50 m de centrul secțiunii de măsurare. Suprafața pistei de încercare și dimensiunile poligonului de încercare trebuie să fie conforme cu dispozițiile apendicelui 2 la prezenta anexă.
                  Trebuie să se prevadă o porțiune centrală cu o rază de cel puțin 10 m care să nu prezinte zăpadă afânată, iarbă înaltă, teren afânat, zgură etc. Nu trebuie să existe nici un obstacol în vecinătatea microfonului care să poată afecta câmpul sonor și nici o persoană nu trebuie să se afle între microfon și sursa de zgomot. Operatorul care efectuează măsurătorile și orice alți observatori care asistă la măsurători trebuie să se poziționeze astfel încât să nu influențeze indicațiile afișate de instrumentele de măsurare.
                  2.2.   Condiții meteorologice
                  Măsurătorile nu trebuie efectuate în condiții atmosferice proaste. Trebuie să ia măsuri pentru ca rezultatele să nu fie afectate de rafale de vânt. Nu trebuie să se efectueze încercări atunci când viteza vântului la înălțimea microfonului este mai mare de 5 m/s.
                  Nu trebuie să se efectueze măsurători în cazul în care temperatura aerului este sub 5 °C sau peste 40 °C sau în cazul în care temperatura suprafeței de încercare este sub 5 °C sau peste 50 °C.
                  2.3.   Zgomotul ambiant
                  Nivelul zgomotului de fond (inclusiv orice zgomot produs de vânt) trebuie să fie cu cel puțin 10 dB(A) mai mic decât emisiile sonore pneu/drum măsurate. Se poate monta un ecran paravânt la microfon cu condiția să se țină seama de efectul acestuia asupra sensibilității și caracteristicilor de direcție ale microfonului.
                  Orice măsurători afectate de un vârf sonor care nu pare a avea legătură cu caracteristicile nivelului sonor general al pneurilor nu se iau în considerare.
                  2.4.   Cerințe pentru vehiculul de încercare
                  2.4.1.   Generalități
                  Vehiculul de încercare trebuie să fie un autovehicul prevăzut cu patru pneuri nejumelate pe două axe.
                  2.4.2.   Încărcătura vehiculului
                  Vehiculul trebuie încărcat în conformitate cu dispozițiile referitoare la sarcina pe pneurile de încercare de la punctul 2.5.2 prezentat în continuare.
                  2.4.3.   Ampatament
                  Ampatamentul dintre două axe prevăzute cu pneuri de încercare pentru pneuri de clasă C1 trebuie să fie mai mic de 3,50 m, iar cel pentru pneuri de clasă C2 și clasă C3 trebuie să fie mai mic de 5 m.
                  2.4.4.   Măsuri pentru reducerea la minimum a influenței vehiculului asupra măsurătorilor nivelului sonor
                  Pentru a evita afectarea semnificativă a zgomotului produs de pneuri de construcția vehiculului de încercare, se precizează următoarele cerințe și recomandări.

                              Cerințe:

                                          (a)

                                          vehiculul nu trebuie echipat cu apărătoare de noroi sau cu alte dispozitive suplimentare de evitare a stropirii;

                                          (b)

                                          nu este permisă adăugarea sau păstrarea componentelor care pot ecrana zgomotul produs de pneuri în imediata vecinătate a jantei și a pneurilor;

                                          (c)

                                          alinierea roților (convergența, unghiul de cădere, unghiul de fugă) se face în conformitate cu recomandările constructorului vehiculului;

                                          (d)

                                          nu se poate monta nici un material suplimentar de absorbție acustică în nișa roții sau sub cadrul inferior;

                                          (e)

                                          suspensia trebuie să fie în stare bună și să nu antreneze o diminuare anormală a gărzii la sol atunci când vehiculul este încărcat în conformitate cu cerințele de încercare. În cazul în care este disponibil, se reglează sistemul de ajustare a nivelului caroseriei pentru a obține o gardă la sol normală pentru starea neîncărcată în timpul încercării.

                              Recomandări pentru evitarea zgomotului parazit:

                                          (a)

                                          se recomandă îndepărtarea sau modificarea componentelor de pe vehicul care ar putea contribui la zgomotul de fond produs de vehicul;

                                          (b)

                                          în timpul încercării ar trebui să se ia măsuri pentru ca o bună aplicare a frânelor, pentru a nu produce zgomot de frâne;

                                          (c)

                                          trebuie să se ia măsuri pentru ca ventilatoarele acționate electric să nu fie în funcțiune;

                                          (d)

                                          ferestrele și plafonul culisant ale vehiculului trebuie să fie închise în timpul încercării.

                        2.5.   Pneuri
                  2.5.1.   Generalități
                  Pe vehiculul de încercare trebuie montate patru pneuri identice din același tip și aceeași gamă. În cazul pneurilor cu un indice al capacității de încărcare mai mare de 121 și pentru care nu se prevăd indicații de montare jumelată, două dintre aceste pneuri din același tip și aceeași gamă trebuie montate pe axul din spate al vehiculului de încercare; axul din față se echipează cu pneuri de dimensiune adecvată pentru sarcina pe ax și se egalizează până la adâncimea minimă pentru a reduce la minimum influența zgomotului de contact pneu/drum menținând în același timp un nivel suficient de siguranță. Pneurile de iarnă care pot fi prevăzute, în anumite state membre, cu știfturi în vederea îmbunătățirii aderenței trebuie să fie supuse încercărilor fără aceste știfturi. Pneurile pentru care există cerințe speciale de montare trebuie să fie supuse încercărilor în conformitate cu cerințele respective (de exemplu, sensul de rotire). Adâncimea profilului benzii de rulare a pneurilor trebuie să fie maximă înainte de rodaj.
                  Pneurile trebuie încercate pe jante autorizate de producătorul pneurilor.
                  2.5.2.   Sarcina pe pneu
                  Pentru fiecare pneu al vehiculului, încărcarea de încercare Qt trebuie să fie cuprinsă între 50 % și 90 % din încărcarea de referință Qr, dar încărcarea medie de încercare Qt,avr a tuturor pneurilor trebuie să fie de 75 % ± 5 % din încărcarea de referință Qr.

                  Pentru toate pneurile încărcarea de referință Qr corespunde masei maxime aferente indicelui capacității de încărcare al pneului. În cazul în care indicele capacității de încărcare este compus din două numere separate de o bară oblică (/), se ia în considerare primul număr.
                  2.5.3.   Presiunea de umflare a pneului
                  Fiecare pneu montat la vehiculul de încercare trebuie să aibă o presiune de încercare Pt care să nu fie mai mare decât presiunea de referință Pr și care să se încadreze în intervalul următor:

                  unde Pr este presiunea care corespunde indicelui de presiune marcat pe peretele lateral al pneului.
                  Pentru clasa C1, presiunea de referință este Pr = 250 kPa pentru pneurile «standard» și 290 kPa pentru cele «ranforsate», presiunea minimă de încercare este Pt = 150 kPa.
                  2.5.4.   Pregătiri înainte de încercare
                  Pneurile trebuie să fie «rodate» înainte de încercare pentru a îndepărta nodulii din fabricație sau alte tipuri de caracteristici ale profilurilor care pot rezulta în urma procesului de turnare și modelare. Această operație necesită în mod normal echivalentul a 100 km de folosire normală pe drum.
                  Pneurile montate la un vehicul de încercare trebuie să se rotească în același sens ca și în timpul rodării.
                  Înainte de încercare pneurile se încălzesc prin rulare în condiții de încercare.
                  3.   Metoda de încercare
                  3.1.   Condiții generale
                  Pentru toate măsurătorile, vehiculul trebuie condus în linie dreaptă pe secțiunea de măsurare (AA′ până la BB′) astfel încât planul median longitudinal al vehiculului să fie cât mai aproape de linia CC′.
                  Atunci când capătul din față al vehiculului atinge linia AA′, conducătorul auto al vehiculului trebuie să pună selectorul de viteze în punctul mort și să oprească motorul. În cazul în care vehiculul de încercare produce un zgomot anormal (de exemplu, ventilator, autoaprindere) în timpul măsurătorii, încercarea trebuie repetată.
                  3.2.   Natura și numărul măsurătorilor
                  Nivelul sonor maxim exprimat în decibeli ponderați A [dB(A)] trebuie să se măsoare până la prima zecimală în timp ce vehiculul rulează în roată liberă între liniile AA′ și BB′ (figura 1 – capătul din față al vehiculului pe linia AA′, capătul din spate al vehiculului pe linia BB′). Această valoare va constitui rezultatul măsurătorii.
                  Trebuie să se efectueze cel puțin patru măsurători pe fiecare parte a vehiculului de încercare la viteze de încercare mai mici decât viteza de referință specificată la punctul 4.1 și cel puțin patru măsurători la viteze de încercare mai mari decât viteza de referință. Diferențele între viteze trebuie ă fie aproximativ egale pe intervalul de viteză specificat la punctul 3.3.
                  3.3.   Vitezele de încercare
                  Vitezele vehiculului de încercare trebuie să fie cuprinse în intervalul următor:

                              (i)

                              70 km/h-90 km/h pentru pneurile de clasă C1 și C2;

                              (ii)

                              60 km/h-80 km/h pentru pneurile de clasă C3.

                        4.   Interpretarea rezultatelor
                  Măsurătoarea nu este considerată valabilă în cazul în care se înregistrează o discrepanță anormală între valoarea maximă și alte valori.
                  4.1.   Determinarea rezultatelor încercării
                  Viteza de referință Vref folosită pentru a determina rezultatul final va fi:

                              (i)

                              de 80 km/h pentru pneurile de clasă C1 și C2;

                              (ii)

                              de 70 km/h pentru pneurile de clasă C3.

                        4.2.   Analiza de regresie a măsurătorilor de zgomot
                  Nivelul sonor pneu/drum LR (necorectat pentru temperatură) în dB(A) se determină printr-o analiză de regresie pe baza formulei:

                              unde

                                             este valoarea medie a nivelurilor sonoreLi măsurate în dB(A):

                                          n este numărul măsurătorii (n ≥ 16)

                                             este valoarea medie a logaritmilor vitezelor vi:

                                          cu

                                          a este panta liniei de regresie în dB(A)

                        4.3.   Corecția de temperatura
                  Pentru pneurile de clasă C2, rezultatul final trebuie normalizat la o temperatură de referință de suprafață de încercare href aplicând corecția de temperatura, în conformitate cu formula următoare:

                  unde θ este temperatura măsurată a suprafeței de încercare,

                  Pentru pneurile de clasă C1, coeficientul K este –0,03 dB(A)/°C când θ > θref și K este –0,06 dB(A)/°C când θ < θref.
                  Pentru pneurile de clasă C2, coeficientul K este –0,02 dB(A)/°C.
                  În cazul în care temperatura măsurată a suprafeței de încercare nu variază cu mai mult de 5 °C în timpul tuturor măsurătorilor necesare pentru a determina nivelului sonor al unui set de pneuri, corecția de temperatură se poate face numai la ultimul nivel sonor pneu/drum raportat, folosind valoarea mediei aritmetice a temperaturilor măsurate. În caz contrar, fiecare nivel sonor măsurat Li se corectează folosind temperatura din momentul înregistrării zgomotului.
                  Nu se va face nici o corecție de temperatură pentru pneurile de clasă C3.
                  4.4.   Pentru a lua în calcul orice imprecizii ale instrumentelor de măsurare, rezultatele obținute în conformitate cu punctul 4.3 se reduc cu 1 dB(A).
                  4.5.   Rezultatul final, nivelul sonor pneu/drum corectat în funcție de temperatură LR (θref), exprimat în dB(A), se rotunjește la cea mai apropiată valoare inferioară sub formă de număr întreg.
                  Figura 1:
                  Pozițiile microfonului pentru măsurare

                  Apendicele 2
                  RAPORT DE ÎNCERCARE
                  Raportul de încercare trebuie să cuprindă următoarele informații:

                              (a)

                              condițiile meteorologice, inclusiv temperatura aerului și a suprafeței de încercare pentru fiecare parcurs de încercare;

                              (b)

                              data și metoda de verificare a conformității suprafeței de încercare cu ISO 10844:1994;

                              (c)

                              lățimea jantelor de încercare;

                              (d)

                              date privind pneurile: producător, numele de marcă, denumirea comercială, dimensiune, indicele de încărcare, presiunea de referință;

                              (e)

                              descrierea vehiculului de încercare și ampatamentul;

                              (f)

                              încărcarea de încercare tip Qt în N și în procente din încărcarea de referință Qr pentru fiecare pneu de încercare, încărcarea medie de încercare Qt,avr în N și în procente din încărcarea de referință Qr;

                              (g)

                              presiunea de umflare la rece în kPa pentru fiecare pneu de încercare;

                              (h)

                              vitezele de încercare în momentul trecerii vehiculului peste linia PP;

                              (i)

                              nivelurile sonore maxime ponderate A pentru fiecare parcurs de încercare și pentru fiecare microfon;

                              (j)

                              rezultatul încercării LR: nivelul sonor ponderat A în decibeli la viteza de referință, corectat în funcție de temperatură (după caz), rotunjit la cea mai apropiată valoare inferioară sub formă de număr întreg;

                              (k)

                              panta liniei de regresie.

                        ”

               9.

               Se adaugă următoarea anexă:

                  ANEXA VI
                  SPECIFICAȚII PRIVIND POLIGONUL DE ÎNCERCARE
                  1.   Introducere
                  Prezenta anexă descrie specificațiile privind caracteristicile fizice și configurația pistei de încercare. Aceste specificații bazate pe un standard special (7) descriu caracteristicile fizice cerute, precum și metodele de încercare pentru aceste caracteristici.
                  2.   Caracteristicile cerute ale suprafeței
                  O suprafață se consideră a fi conformă cu prezentul standard atunci când textura și coeficientul de porozitate sau coeficientul de absorbție acustică au fost măsurate și s-a constatat că îndeplinesc toate cerințele de la punctele 2.1-2.4 de mai jos și cu condiția să fie îndeplinite cerințele de proiectare (punctul 3.2).
                  2.1.   Coeficientul de porozitate reziduală
                  Coeficientul de porozitate reziduală (VC) al amestecului de asfalt care îmbracă pista de încercare nu trebuie să depășească 8 %. Pentru procedura de măsurare, a se vedea punctul 4.1.
                  2.2.   Coeficientul de absorbție acustică
                  În cazul în care suprafața nu îndeplinește cerința privind coeficientul de porozitate reziduală, suprafața este admisibilă numai în cazul în care coeficientul de absorbție acustică α ≤ 0,10. Pentru procedura de măsurare, a se vedea punctul 4.2. Cerința de la punctele 2.1 și 2.2. se consideră îndeplinită numai în cazul în care a fost măsurată absorbția acustică și s-a constatat că este α ≤ 0,10.

                     Notă: Caracteristica cea mai relevantă este absorbția acustică, deși coeficientul de porozitate reziduală este mai frecvent utilizat de către constructorii de drumuri. Cu toate acestea, absorbția acustică trebuie măsurată numai în cazul în care suprafața nu îndeplinește cerința privind porozitatea. Acest lucru se justifică deoarece coeficientul de porozitate reziduală prezintă incertitudini destul de mari cu privire atât la măsurare cât și la relevanță, iar unele suprafețe pot fi respinse în mod greșit dacă se pune accentul numai pe măsurarea porozității.
                  2.3.   Adâncimea texturii
                  Adâncimea texturii (TD) măsurate pe baza metodei volumetrice (a se vedea punctul 4.3 de mai jos) trebuie să fie:

                  2.4.   Omogenitatea suprafeței
                  Trebuie să se depună toate eforturile posibile pentru a asigura o cât mai mare omogeneitate a suprafeței în interiorul zonei de încercare. Aceasta include textura și coeficientul de porozitate, dar trebuie notat și faptul că, atunci când procesul de rulare este mai eficient în unele locuri, textura poate fi diferită și poate, de asemenea, să apară lipsa de planeitate care conduce la denivelări.
                  2.5.   Perioada de încercare
                  Pentru a verifica dacă suprafața este în continuare conformă cu cerințele privind textura și coeficientul de porozitate sau absorbția acustică prevăzute în prezenta anexă, se vor efectua încercări periodice ale suprafeței la următoarele intervale:

                              (a)

                              pentru coeficientul de porozitate reziduală (VC) sau absorbție acustică (α):

                                          atunci când suprafața este nouă;

                                          în cazul în care suprafața îndeplinește cerințele atunci când este nouă, nu mai este necesară nici o altă încercare periodică. În cazul în care nu îndeplinește cerințele atunci când este nouă, ar putea să le îndeplinească ulterior, deoarece suprafețele au tendința de a se colmata și compacta în timp;

                              (b)

                              pentru adâncimea texturii (TD):

                                          atunci când suprafața este nouă;

                                          atunci când începe încercarea de măsurare a zgomotului (NB: nu mai devreme de patru săptămâni de la construcție);

                                          apoi o dată la douăsprezece luni.

                        3.   Construcția suprafeței de încercare

                  3.1.   Suprafața
                  La proiectarea configurației pistei de încercare, este important să se ia măsuri, ca cerință minimă, pentru ca suprafața traversată de vehiculele care se deplasează pe tronsonul de încercare să fie acoperită cu îmbrăcămintea specificată pentru încercare și prevăzută cu margini adecvate pentru o circulație practică și în siguranță. Aceasta presupune ca lățimea pistei să fie de cel puțin 3 m și lungimea pistei să depășească liniile AA și BB cu cel puțin 10 m la fiecare capăt. Figura 1 prezintă un plan al unui poligon adecvat pentru încercare și indică suprafața minimă care va fi acoperită cu mașina cu o îmbrăcăminte specifică pentru suprafața de încercare și compactată apoi cu mașina. În conformitate cu anexa 5 apendicele 1 punctul 3.2, măsurătorile trebuie efectuate pe fiecare parte a vehiculului. Aceasta se poate realiza fie prin măsurare cu microfoane amplasate în două puncte (câte unul pe fiecare parte a pistei) și conducând vehiculul într-un sens, fie prin măsurarea cu un singur microfon amplasat numai pe o parte a pistei, dar conducând vehiculul în ambele sensuri. În cazul în care se folosește ultima metodă, nu există cerințe privind suprafața pe partea de pistă unde nu se amplasează nici un microfon.
                  Figura 1
                  Cerințe minime pentru zona de încercare
                  Partea hașurată este denumită «zonă de încercare»

                  3.2.   Proiectarea și pregătirea suprafeței
                  3.2.1.   Cerințe de bază de proiectare
                  Suprafața de încercare trebuie să îndeplinească patru cerințe de proiectare:

                              3.2.1.1.

                              Să fie din beton pe bază de bitum (cu conținut dens).

                              3.2.1.2.

                              Să aibă o granulometrie maximă a criblurii de 8 mm (se permit toleranțe între 6,3 mm și 10 mm).

                              3.2.1.3.

                              Grosimea stratului de uzură să fie ≥ 30 mm.

                              3.2.1.4.

                              Liantul să fie un bitum nemodificat cu penetrare directă.

                        3.2.2.   Indicații privind proiectarea
                  Ca indicații pentru constructorul suprafeței, se prezintă în figura 2 o curbă granulometrică a agregatului care va conduce la caracteristicile dorite. De asemenea, tabelul 1 prezintă câteva indicații necesare pentru obținerea texturii și a durabilității dorite. Curba granulometrică se obține cu formula:

                  unde:
                  d= dimensiunea sitei cu ochiuri pătrate, în mm;
                  dmax= 8 mm pentru curba medie;
                  = 10 mm pentru curba cu toleranță inferioară;
                  = 6,3 mm pentru curba cu toleranță superioară.
                  Figura 2:
                  Curba granulometrică a agregatului din mixtura asfaltică și toleranțele

                  Pe lângă cele menționate anterior, se fac următoarele recomandări:

                              (a)

                              fracția de nisip (0,063 mm < dimensiunea ochiului pătrat al sitei < 2 mm) poate să cuprindă cel mult 55 % nisip natural și cel puțin 45 % nisip cu granulație fină;

                              (b)

                              baza și subbaza trebuie să asigure o bună stabilitate și planeitate, în conformitate cu cele mai bune practici de construcție a drumurilor;

                              (c)

                              criblura trebuie să fie spartă (100 % fețe sparte) și din material caracterizat printr-o rezistență sporită la spargere;

                              (d)

                              criblura utilizată în amestec trebuie să fie spălată;

                              (e)

                              nu trebuie să se mai adauge altă criblură pe suprafață;

                              (f)

                              duritatea liantului exprimată ca valoare PEN trebuie să fie de 40-60, 60-80 sau chiar 80-100, în funcție de condițiile climatice ale țării. Norma este de a se utiliza un liant cât mai dur posibil, cu condiția să fie în conformitate cu practica uzuală;

                              (g)

                              temperatura amestecului înainte de aplicare trebuie aleasă astfel încât să se poată obține, prin aplicări ulterioare, coeficientul de porozitate dorit. Pentru a crește probabilitatea de a îndeplini specificațiile de la punctele 2.1-2.4 anterioare, trebuie să se studieze compactitatea nu numai prin alegerea unei temperaturi adecvate a amestecului, ci și printr-un număr adecvat de treceri și prin selectarea vehiculului de compactare.

                        Tabelul 1
                  Indicații de proiectare

                              Valori țintă

                              Pe masă totală de agregat

                              Toleranțe

                              Pe masă totală de amestec

                              Masa pietrișului, sită cu ochiuri pătrate (SM) > 2 mm

                              47,6 %

                              50,5 %

                              ± 5

                              Masa nisipului 0,063 < SM < 2 mm

                              38,0 %

                              40,2 %

                              ± 5

                              Masa umpluturii SM < 0,063 mm

                              8,8 %

                              9,3 %

                              ± 2

                              Masa liantului (bitum)

                              5,8 %

                              N. A.

                              ± 0, 5

                              ranulometria maximă a criblurii

                              8 mm

                              6,3 — 10

                              Duritatea liantului

                              [a se vedea punctul 3.2.2 litera (f)]

                              Coeficientul de șlefuire accelerată (PSV)

                              > 50

                              Compactitate, în raport cu compactitatea Marshall

                              98 %

                        4.   Metoda de încercare
                  4.1.   Măsurarea coeficientului de porozitate reziduală
                  În scopul acestei măsurători, trebuie să se preleve probe din pistă din cel puțin patru puncte diferite, repartizate uniform pe zona de încercare dintre liniile AA și BB (a se vedea figura 1). Pentru a evita lipsa de omogeneitate și de netezime pe calea de rulare a roților, probele nu ar trebui să se preleve de pe calea de rulare propriu-zisă, ci din apropierea acesteia. Trebuie să se preleve (cel puțin) două probe din apropierea căii de rulare și (cel puțin) o probă aproximativ la jumătatea distanței dintre calea de rulare a roților și fiecare punct în care este amplasat un microfon.
                  În cazul în care se suspectează că nu se îndeplinește condiția de omogeneitate (punctul 2.4), se vor preleva probe din mai multe puncte din interiorul zonei de încercare.
                  Coeficientul de porozitate reziduală trebuie determinat pentru fiecare probă, apoi se va calcula valoarea medie pentru toate probele și se va compara cu cerința de la punctul 2.1. De asemenea, nici o probă nu trebuie să aibă o valoare a porozității mai mare de 10 %.
                  Constructorul suprafeței de încercare trebuie să aibă în vedere problema care poate apărea atunci când zona de încercare este încălzită de conducte sau de cabluri electrice și trebuie prelevate probe din zona respectivă. Astfel de instalații trebuie planificate cu atenție și să țină cont de locurile punctele din care se prelevă probe prin forare. Se recomandă să se prevadă câteva locuri cu dimensiunile aproximative de 200 mm × 300 mm care să nu aibă cabluri/conducte sau unde acestea sunt îngropate suficient de adânc pentru a nu fi deteriorate la prelevarea de probe din stratul de suprafață.
                  4.2.   Coeficientul de absorbție acustică
                  Coeficientul de absorbție acustică (incidență normală) trebuie măsurat prin metoda tubului interferometric utilizând procedura descrisă în ISO 10534-1:
                  «Acustica – Determinarea coeficientului de absorbție acustică și a impedanței cu interferometrul acustic» (8).
                  Cu privire la epruvetele de încercare, trebuie urmate aceleași cerințe ca și pentru determinarea coeficientului de porozitate reziduală (a se vedea punctul 4.1). Absorbția acustică trebuie măsurată în intervalul 400 Hz-800 Hz și în intervalul 800 Hz-1 600 Hz (cel puțin la frecvențele centrale ale benzilor de treime de octavă) și trebuie identificate valorile maxime pentru ambele intervale de frecvență. Apoi trebuie calculată media acestor valori, pentru toate probele, pentru a obține rezultatul final.
                  4.3.   Măsurarea macrotexturii volumetrice
                  În sensul acestui standard, măsurătorile pentru adâncimea texturii trebuie efectuate în cel puțin zece puncte repartizate uniform de-a lungul căii de rulare a benzii de încercare, iar valoarea medie trebuie comparată cu adâncimea minimă specificată a texturii. A se vedea standardul ISO 10844:1994 pentru descrierea procedurii.
                  5.   Stabilitatea în timp și întreținerea
                  5.1.   Influența vechimii
                  Ca și în cazul oricăror altor suprafețe, se preconizează că nivelul sonor pneu/drum măsurat pe suprafața de încercare este susceptibil să crească ușor în primele 6-12 luni după construcție.
                  Suprafața nu va atinge caracteristicile cerute mai devreme de patru săptămâni de la construcție. Influența vechimii asupra zgomotului produs de camioane este în general mai mică decât la automobile.
                  Stabilitatea în timp este dată în special de șlefuirea și compactarea exercitate de către vehiculele care circulă pe suprafața respectivă. Ea trebuie verificată periodic, în conformitate cu punctul 2.5.
                  5.2.   Întreținerea suprafeței
                  Resturile libere sau praful care ar putea reduce semnificativ adâncimea efectivă a texturii trebuie îndepărtate de pe suprafață. În țările cu climă de iarnă, se folosește uneori sare pentru dezghețare. Sarea poate altera suprafața temporar sau chiar permanent, crescând zgomotul și, în consecință, nu este recomandată.
                  5.3.   Reasfaltarea zonei de încercare
                  În cazul în care este necesară reasfaltarea pistei de încercare, nu este necesar, de obicei, să se asfalteze mai mult decât banda de încercare (cu lățimea de 3 m, din figura 1) pe care se deplasează vehiculele, cu condiția ca zona de încercare care depășește banda să îndeplinească cerințele privind coeficientul de porozitate reziduală sau absorbția acustică, la măsurarea acestora.
                  6.   Documentația pentru suprafața de încercare și încercările efectuate pe aceasta
                  6.1.   Documentația pentru suprafața de încercare
                  În documentul care descrie suprafața de încercare se consemnează următoarele date:

                              6.1.1.

                              Amplasarea pistei de încercare.

                              6.1.2.

                              Tipul de liant, duritatea liantului, tipul de agregat, densitatea teoretică maximă a betonului (DR), grosimea stratului de uzură și curba granulometrică determinată din probele prelevate de pe pista de încercare.

                              6.1.3.

                              Metoda de compactare (de exemplu tipul de cilindru compresor, greutatea acestuia, numărul de treceri).

                              6.1.4.

                              Temperatura amestecului, temperatura aerului ambiant și viteza vântului în timpul aplicării suprafeței.

                              6.1.5.

                              Data aplicării suprafeței și constructorul.

                              6.1.6.

                              Toate rezultatele încercărilor sau cel puțin cele mai recente, inclusiv:

                                          6.1.6.1.

                                          coeficientul de porozitate reziduală al fiecărei probe;

                                          6.1.6.2.

                                          locurile din zona de încercare de unde s-au prelevat probele pentru măsurarea porozității;

                                          6.1.6.3.

                                          coeficientul de absorbție acustică al fiecărei probe (în cazul în care a fost măsurat). A se specifica rezultatele atât pentru fiecare probă, cât și pentru fiecare domeniu de frecvență, precum și media totală;

                                          6.1.6.4.

                                          locurile din zona de încercare de unde s-au prelevat probele pentru măsurarea absorbției;

                                          6.1.6.5.

                                          adâncimea texturii, inclusiv numărul de încercări și abaterea standard;

                                          6.1.6.6.

                                          instituția responsabilă pentru încercări în conformitate cu punctele 6.1.6.1. și 6.1.6.2. și tipul de aparate folosite;

                                          6.1.6.7.

                                          data încercării (încercărilor) și data prelevării probelor din pistă.

                        6.2.   Documentația pentru încercările de zgomot ale vehiculelor efectuate pe suprafață
                  În documentul care descrie încercarea (încercările) de zgomot a(le) vehiculelor, se precizează dacă au fost îndeplinite toate cerințele din acest standard sau nu. Se face trimitere la un document întocmit în conformitate cu punctul 6.1, care să descrie rezultatele care verifică acest lucru.

      (1)  Cerințele tehnice pentru pneuri sunt similare celor din Regulamentele nr. 30 și 54 ale Comisiei Economice pentru Europa a ONU (ONU/CEE).”

      (2)  Valorile limită din coloana A se aplică până la 30 iunie 2007;
   Valorile limită din coloana B se aplică începând cu 1 iulie 2007.

      (3)  Valorile limită din coloana A se aplică până la 30 iunie 2008;
   Valorile limită din coloana B se aplică începând cu 1 iulie 2008;

      (4)  Valorile limită din coloana A se aplică până la 30 iunie 2009;
   Valorile limită din coloana B se aplică începând cu 1 iulie 2009;

      (5)  Cifre cu titlu exclusiv orientativ. Cifrele definitive vor depinde de modificările aduse directivei, în urma raportului solicitat în articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2001/43/CE.

      (6)  Valorile limită pentru coloana C vor depinde de modificările aduse directivei, în urma raportului solicitat în articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2001/43/CE.

      (7)  ISO 10844:1994. În cazul în care ISO definește o suprafață de încercare diferită, în viitor, standardul de referință va fi modificat în consecință.

      (8)  În curs de publicare.