title: Directiva 2010/73/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 de modificare a Directivei 2003/71/CE privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și a Directivei 2004/109/CE privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               11.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 327/1

         DIRECTIVA 2010/73/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 24 noiembrie 2010
   de modificare a Directivei 2003/71/CE privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și a Directivei 2004/109/CE privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 50 și 114,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (2),
   hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
   întrucât:

               (1)

               Consiliul European a convenit, cu ocazia reuniunii sale din 8 și 9 martie 2007, ca sarcinile administrative ale societăților comerciale să fie reduse cu 25 % până în anul 2012 pentru a spori competitivitatea societăților comerciale din Uniune.

               (2)

               Câteva dintre obligațiile prevăzute în Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) au fost identificate de Comisie ca părând extrem de împovărătoare pentru societăți.

               (3)

               Obligațiile respective trebuie să fie revizuite în scopul reducerii sarcinilor care apasă asupra societăților din Uniune până la un minim necesar, fără a compromite protecția investitorilor și buna funcționare a piețelor valorilor mobiliare din Uniune.

               (4)

               În conformitate cu Directiva 2003/71/EC, Comisia trebuie să evalueze aplicarea acestei directive la cinci ani după intrarea acesteia în vigoare și să prezinte propuneri de revizuire dacă este cazul. Evaluarea în cauză a arătat că anumite elemente din Directiva 2003/71/CE trebuie modificate pentru a-i simplifica și ameliora aplicarea, a-i spori eficiența și a îmbunătăți competitivitatea internațională a Uniunii, contribuind astfel la reducerea sarcinilor administrative.

               (5)

               Pe baza concluziilor raportului întocmit de Grupul la nivel înalt pentru supravegherea financiară în UE („raportul de Larosière”), Comisia a prezentat, la 23 septembrie 2009, propuneri legislative concrete în vederea creării unui Sistem european al supraveghetorilor financiari, cuprinzând o rețea a autorităților naționale de supraveghere financiară care lucrează în tandem cu noile autorități europene de supraveghere. Una dintre noile autorități, Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe), urmează să înlocuiască Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare.

               (6)

               Din motive de certitudine juridică și eficiență, ar trebui să se clarifice metoda de calcul fixată de Directiva 2003/71/CE pentru limitele sumelor maxime ale ofertelor. Valoarea totală a ofertelor menționată în respectiva directivă ar trebui calculată la scara Uniunii.

               (7)

               În sensul plasamentelor private de valori mobiliare, societățile de investiții și instituțiile de credit ar trebui autorizate să trateze drept investitori calificați persoanele sau entitățile descrise în secțiunea I punctele 1-4 din anexa II la Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (5), precum și alte persoane sau entități pe care societățile le consideră ca fiind clienți profesionali, sau pe care le tratează ca atare, sau care sunt recunoscute drept contrapartide eligibile în conformitate cu Directiva 2004/39/CE. Societățile de investiții autorizate să considere în continuare clienții profesionali existenți ca atare, în conformitate cu articolul 71 alineatul (6) din Directiva 2004/39/CE, ar trebui să fie autorizate să trateze respectivii clienți drept investitori calificați în temeiul prezentei directive. O astfel de armonizare în această direcție a prevederilor pertinente ale Directivelor 2003/71/CE și 2004/39/CE probabil ar reduce complexitatea și costurile cu care se confruntă societățile de investiții în cazul plasamentelor private, deoarece acestea ar fi apte să definească persoanele sau entitățile cărora li se adresează plasamentul, bazându-se pe propriile lor liste de clienți profesionali și contrapartide eligibile. Emitentul ar trebui să se poată baza pe o listă de clienți profesionali și contrapartide eligibile întocmită în conformitate cu anexa II la Directiva 2004/39/CE. În consecință, definiția investitorilor calificați din Directiva 2003/71/CE ar trebui să fie extinsă pentru a include respectivele persoane sau entități, fără a menține însă un regim separat pentru registre.

               (8)

               Asigurarea unei aplicări corecte și complete a legislației Uniunii reprezintă o cerință prealabilă esențială pentru integritatea, eficiența și funcționarea adecvată a piețelor financiare. Se așteaptă ca înființarea Autorității europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) să contribuie la acest obiectiv prin elaborarea unui set unic de norme și prin susținerea unei abordări mai convergente cu privire la examinarea și aprobarea prospectelor. Comisia ar trebui să revizuiască articolul 2 alineatul (1) litera (m) punctul (ii) din Directiva 2003/71/CE referitor la restricția privind definirea statului membru de origine pentru emisiunile de titluri, altele decât cele de capital, cu o valoare nominală de sub 1 000 EUR. În urma acestei revizuiri, Comisia ar trebui să analizeze dacă această dispoziție ar trebui menținută sau abrogată.

               (9)

               Pragul de 50 000 EUR prevăzut la articolul 3 alineatul (2) literele (c) și (d) din Directiva 2003/71/CE nu mai reflectă distincția dintre investitorii cu amănuntul și investitorii profesionali în privința capacității investitorului, întrucât se pare că și investitorii cu amănuntul au făcut recent investiții de peste 50 000 EUR într-o singură tranzacție. Din acest motiv, se impune majorarea respectivului prag și modificarea celorlalte dispoziții în care este menționat pragul în cauză. Ar trebui introduse modificări corespunzătoare și în Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6). În urma acestor modificări și având în vedere scadența titlurilor de creanță, ar trebui să existe o clauză de anterioritate cu privire la articolul 8 alineatul (1) litera (b), articolul 18 alineatul (3) și articolul 20 alineatul (6) din Directiva 2004/109/CE în cazul titlurilor de creanță cu o valoare nominală unitară de cel puțin 50 000 EUR, a căror tranzacționare a fost deja admisă pe o piață reglementată din Uniune înainte de intrarea în vigoare a prezentei directive.

               (10)

               Un prospect valabil, realizat de emitent sau de persoana însărcinată cu realizarea prospectului și pus la dispoziția publicului în momentul plasamentului final al valorilor mobiliare prin intermediarii financiari sau în cadrul oricărei revânzări ulterioare de valori mobiliare, furnizează investitorilor suficiente informații pentru ca aceștia să poată lua decizii în materie de investiții, în cunoștință de cauză. Prin urmare, intermediarii financiari care plasează sau care revând ulterior valori mobiliare ar trebui autorizați să se bazeze pe prospectul inițial publicat de emitent sau de persoana însărcinată cu realizarea prospectului în măsura în care acesta este valabil și i s-au adăugat suplimentele necesare în conformitate cu articolele 9 și 16 din Directiva 2003/71/CE, iar emitentul sau persoana însărcinată cu realizarea acestui prospect își exprimă consimțământul pentru utilizarea sa. Emitentul sau persoana însărcinată cu realizarea prospectului ar trebui să fie în măsură să impună anumite condiții pentru consimțământul său. Consimțământul, inclusiv condițiile aferente acestuia, ar trebui să fie prevăzut într-un acord scris între părțile implicate, permițând părților competente să evalueze dacă revânzarea sau plasamentele finale de valori mobiliare respectă acordul. În cazul în care s-a acordat consimțământul de utilizare a prospectului, emitentul sau persona însărcinată cu realizarea prospectului inițial ar trebui să poarte răspunderea pentru informațiile conținute în acesta, iar în cazul unui prospect de bază, pentru stipularea și înscrierea condițiilor definitive, și nu ar trebui solicitat niciun alt prospect. Totuși, în cazul în care emitentul sau persoana însărcinată cu realizarea prospectului inițial nu își dă consimțământul pentru utilizarea acestuia, ar trebui să i se impună intermediarului financiar publicarea unui nou prospect. În acest caz, intermediarul financiar ar trebui să poarte răspunderea pentru informațiile din prospect, inclusiv toate informațiile înglobate prin trimitere și, în cazul prospectului de bază, condițiile definitive.

               (11)

               Pentru a permite aplicarea eficientă a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) (7), a Directivei 2003/71/CE și a Directivei 2004/109/CE, precum și pentru a clarifica problemele subiacente legate de diferențieri și suprapuneri, Comisia ar trebui să propună definiții pentru fiecare dintre noțiunile de „piață primară”, „piață secundară” și „ofertă publică”.

               (12)

               Sistemele de răspundere din statele membre prezintă diferențe semnificative din cauza competenței de drept civil pe plan național. Pentru a identifica și monitoriza mecanismele din statele membre, Comisia ar trebui să întocmească un tabel comparativ al sistemelor din statele membre.

               (13)

               Articolul 4 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2003/71/CE prevede că obligația publicării unui prospect nu se aplică acțiunilor oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite gratuit acționarilor existenți. În temeiul articolului 3 alineatul (2) litera (e) din respectiva directivă, o ofertă a cărei valoare totală este mai mică de 100 000 EUR este scutită complet de obligația publicării unui prospect. Derogarea de la articolul 4 alineatul (1) litera (d) este, prin urmare, inutilă, întrucât o ofertă gratuită intră sub incidența articolului 3 alineatul (2) litera (e).

               (14)

               Actualele derogări privind valorile mobiliare oferite, atribuite sau care urmează să fie atribuite administratorilor sau salariaților cu vechime sau existenți sunt prea restrictive pentru a fi utile unui număr important de angajatori care utilizează sisteme de alocare de acțiuni angajaților în Uniune. Participarea angajaților în Uniune este deosebit de importantă pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM), în care salariații ar putea avea un rol semnificativ în succesul societăților. Prin urmare, nu ar trebui să existe obligația realizării unui prospect pentru ofertele făcute în cadrul unui sistem de alocare de acțiuni angajaților de către o societate a Uniunii. În cazul în care valorile mobiliare nu sunt admise la tranzacționare, emitentul nu face obiectul unor cerințe corespunzătoare de informare permanentă și nu se supune regulilor privind abuzul de piață. Prin urmare, angajatorii sau întreprinderile lor afiliate ar trebui să actualizeze documentul menționat la articolul 4 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2003/71/CE dacă este necesar pentru o evaluare adecvată a valorilor mobiliare. Derogarea ar trebui extinsă și la ofertele publice și admiterile la tranzacționare ale companiilor înregistrate în afara Uniunii ale căror valori mobiliare se admit la tranzacționare fie pe o piață reglementată, fie pe piața unei țări terțe. În cazul din urmă, Comisia trebuie să fi luat o decizie pozitivă privind echivalența cadrului juridic și de supraveghere a reglementării corespondente a piețelor din țara terță pentru ca derogarea să poată fi aplicată. Această dispoziție ar trebui să permită salariaților Uniunii să aibă acces la informații actuale privind societatea.

               (15)

               Rezumatul prospectului ar trebui să constituie o sursă esențială de informații pentru investitorii cu amănuntul. Acesta ar trebui să reprezinte o parte de sine stătătoare a prospectului și ar trebui să fie succint, simplu, clar și ușor de înțeles pentru investitorii cărora li se adresează. El ar trebui să conțină informații esențiale de care au nevoie investitorii pentru a putea decide ce oferte și admiteri de valori mobiliare să analizeze în continuare. Astfel de informații esențiale ar trebui să indice principalele caracteristici și riscuri asociate ale emitentului, ale eventualilor garanți și ale valorilor mobiliare oferite sau admise la tranzacționarea pe o piață reglementată. Ar trebui să includă, de asemenea, condițiile generale ale ofertei, inclusiv cheltuielile estimate percepute investitorului de către emitent sau ofertant și să indice cheltuielile estimate totale, având în vedere că acestea ar putea fi substanțiale. De asemenea, ar trebui să informeze investitorul cu privire la taxele aferente valorilor mobiliare și la riscurile asociate investiției în valoarea mobiliară în cauză. Formatul rezumatului ar trebui ales în așa fel încât să permită compararea cu rezumatele aferente unor produse similare garantând că informațiile echivalente apar întotdeauna în aceeași poziție în rezumat.

               (16)

               Statele membre ar trebui să se asigure că nu este atribuită nimănui o răspundere civilă numai pe baza rezumatului, sau a unei traduceri a acestuia, cu excepția cazului în care acesta este înșelător, inexact sau contradictoriu în raport cu părțile relevante ale prospectului. Rezumatul ar trebui să conțină o avertizare clară în acest scop.

               (17)

               Ar trebui clarificat faptul că condițiile definitive ale unui prospect de bază ar trebui să conțină numai informațiile referitoare la nota privind valorile mobiliare care sunt specifice emisiunii și care pot fi stabilite numai la data emisiunii individuale. Astfel de informații ar putea, de exemplu, să includă numărul internațional de identificare a titlurilor de valoare, prețul de emisiune, scadența, cuponul, data de exercitare, prețul de exercitare, prețul de rambursare și alte elemente necunoscute la momentul realizării prospectului. Alte informații noi, care sunt de natură să influențeze evaluarea emitentului și a valorilor mobiliare, ar trebui, în general, să fie cuprinse într-un supliment la prospect. În plus, în vederea respectării obligativității de a furniza informații esențiale și în prospectul de bază, emitenții ar trebui să îmbine rezumatul cu părțile relevante ale condițiilor definitive într-o manieră ușor accesibilă pentru investitori. În aceste cazuri nu ar fi necesară o aprobare separată.

               (18)

               Pentru a ameliora eficacitatea emisiunilor preferențiale de titluri de capital și pentru a ține cont în mod adecvat de dimensiunea emitenților, fără a aduce atingere protecției investitorilor, ar trebui să se introducă un sistem de informare proporționată pentru ofertele de acțiuni destinate acționarilor existenți, care fie pot subscrie respectivele acțiuni, fie pot vinde dreptul de a subscrie acțiunile, pentru ofertele IMM-urilor și ale societăților cu capitalizare bursieră redusă (și anume, societăți mici ale căror acțiuni sunt admise la tranzacționarea pe o piață reglementată), precum și pentru ofertele de titluri, altele decât cele de capital, menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (j) din Directiva 2003/71/CE emise de instituțiile de credit. Dacă astfel de instituții de credit emit valori mobiliare sub limita prevăzută la respectivul articol, dar decid să opteze pentru regimul relevant prevăzut în prezenta directivă și, prin urmare, realizează un prospect, acestea ar trebui să aibă dreptul de a beneficia de sistemul de informare proporționată. Sistemul de informare proporționată pentru emisiunile preferențiale ar trebui să se aplice în cazurile în care acțiunile oferite sunt din aceeași clasă ca acțiunile emitentului admise la tranzacționare fie pe o piață reglementată, fie în cadrul unui sistem multilateral de tranzacționare astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Directiva 2004/39/CE, în măsura în care sistemul face obiectul unor cerințe corespunzătoare de informare permanentă și se supune regulilor privind abuzul de piață. Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) ar trebui să elaboreze orientări referitoare la aceste condiții pentru a asigura o abordare coerentă din partea autorităților competente.

               (19)

               Statele membre publică numeroase informații despre situația lor financiară care sunt în general accesibile publicului. În cazul în care un stat membru garantează o ofertă de valori mobiliare, emitentului nu trebuie să i se impună publicarea în prospect a informațiilor referitoare la acest stat membru în calitatea sa de garant.

               (20)

               Pentru a îmbunătăți certitudinea juridică, perioada de valabilitate a unui prospect ar trebui să înceapă la data aprobării acestuia, dată care poate fi ușor verificată de autoritatea competentă. În plus, pentru o mai mare flexibilitate, emitenții ar trebui, de asemenea, să aibă opțiunea de a actualiza documentul de înregistrare în conformitate cu procedura pentru suplimentarea prospectelor.

               (21)

               Ca o consecință a intrării în vigoare a Directivei 2004/109/CE, obligația care îi revine emitentului în conformitate cu Directiva 2003/71/CE, de a furniza anual un document care conține sau face referire la toate informațiile publicate în cursul ultimelor 12 luni care preced emiterea prospectului, s-a dublat și trebuie, prin urmare abrogată. În consecință, un document de înregistrare, în loc să fie actualizat în conformitate cu articolul 10 din Directiva 2003/71/CE, ar trebui să fie actualizat prin intermediul unui supliment sau al unei note privind valorile mobiliare.

               (22)

               Internetul face informațiile ușor accesibile. Pentru a asigura un acces mai ușor pentru investitori, prospectul ar trebui întotdeauna să fie publicat în format electronic pe pagina web de interes. În cazul în care persoana însărcinată cu realizarea prospectului este alta decât emitentul, ar trebui să fie suficientă publicarea prospectului pe pagina web a respectivei persoane.

               (23)

               Pentru a îmbunătăți certitudinea juridică, ar trebui să se aducă clarificări cu privire la obligația de publicare a unui supliment la un prospect și la dreptul de retragere. Aceste dispoziții ar trebui să fie abordate separat. Obligația de a face un supliment la prospect ar trebui să înceteze fie odată cu închiderea definitivă a ofertei publice, fie în momentul în care se începe tranzacționarea acestor valori mobiliare pe o piață reglementată, în funcție de care dintre aceste evenimente are loc ultimul. Pe de altă parte, dreptul de a retrage acordul ar trebui să poată fi folosit numai dacă prospectul se referă la o ofertă publică de valori mobiliare, iar noul factor, noua eroare sau inexactitate a apărut înaintea închiderii definitive a ofertei publice și a transmiterii valorilor mobiliare. Prin urmare, dreptul de retragere este legat de calendarul noului factor, al noii erori sau inexactități care dă naștere unui supliment și presupune faptul că acest eveniment declanșator a avut loc în timp ce oferta era deschisă și înainte de livrarea valorilor mobiliare.

               (24)

               În cazul în care se face un supliment la un prospect, armonizarea la nivelul Uniunii a termenului pentru exercitarea de către investitori a dreptului de retragere a acordurilor lor anterioare ar oferi mai multă certitudine emitenților care fac oferte transfrontaliere de valori mobiliare. Pentru a oferi flexibilitate emitenților din statele membre care au tradiția unor termene mai lungi în acest domeniu, emitentul sau ofertantul ar trebui să aibă posibilitatea de a prelungi în mod voluntar termenul de exercitare a dreptului în cauză. Pentru a îmbunătăți certitudinea juridică, suplimentul la prospect ar trebui să precizeze data la care încetează dreptul de retragere.

               (25)

               Autoritatea responsabilă de aprobarea prospectului trebuie să notifice și emitentului sau persoanei însărcinate cu realizarea prospectului certificatul de aprobare al prospectului care este trimis autorităților statelor membre de origine în conformitate cu Directiva 2003/71/CE, pentru a permite emitentului sau persoanei însărcinate cu realizarea prospectului să știe sigur dacă și când a fost efectuată notificarea.

               (26)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Este deosebit de important ca Parlamentul European să primească proiecte de măsuri și proiecte de acte de punere în aplicare, precum și orice alte informații relevante înainte ca Comisia să ia o decizie cu privire la echivalența prospectelor realizate într-o anumită țară terță.

               (27)

               Pentru a respecta principiile stabilite în considerentul 41 din Directiva 2003/71/CE și pentru a se ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare, precum și pentru a preciza cerințele stabilite în Directiva 2003/71/CE, Comisia ar trebui abilitată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 290 din TFUE. În special, actele delegate pot fi necesare pentru actualizarea pragurilor și a definițiilor pentru capitalizarea bursieră redusă și IMM-uri stabilite în prezenta directivă și în Directiva 2003/71/CE și pentru precizarea conținutului detaliat și a formei specifice a rezumatului, în conformitate cu rezultatul dezbaterii lansate prin Comunicarea Comisiei din 30 aprilie 2009, aliniind cât mai mult posibil conținutul și forma rezumatului privind valorile mobiliare la rezultatul respectiv, prevenind duplicarea documentelor și posibila inducere în eroare a investitorilor, precum și minimizând costurile.

               (28)

               Parlamentul European și Consiliul ar trebui să se poată opune actului delegat în termen de trei luni de la data notificării. La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen ar trebui să se poată prelungi cu trei luni, în chestiunile de interes importante. De asemenea, Parlamentul European și Consiliul ar trebui să poată informa celelalte instituții în legătură cu decizia de a formula ori nu obiecțiuni. Această aprobare rapidă a actelor delegate este foarte adecvată în situația în care trebuie respectate termene, de exemplu în cazul în care există un calendar de adoptare a actelor delegate de către Comisie stabilit în actul de bază.

               (29)

               În Declarația 39 cu privire la articolul 290 din TFUE, anexată la Actul final al Conferinței interguvernamentale care a adoptat Tratatul de la Lisabona, semnat la 13 decembrie 2007, Conferința a luat act de intenția Comisiei de a consulta în continuare experții desemnați de statele membre pentru elaborarea proiectelor sale de acte delegate în domeniul serviciilor financiare, în conformitate cu practicile consacrate.

               (30)

               Deoarece obiectivul prezentei directive, mai exact reducerea sarcinilor administrative legate de publicarea unui prospect în cazul ofertelor publice de valori mobiliare și al admiterii acestora la tranzacționare pe o piață reglementată din Uniune, nu poate fi realizat într-un mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii datorită dimensiunii și efectelor sale, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

               (31)

               Prin urmare, Directivele 2003/71/CE și 2004/109/CE ar trebui modificate în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări aduse Directivei 2003/71/CE
   Directiva 2003/71/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (2):

                                       (i)

                                       litera (h) se înlocuiește cu următorul text:

                                                   „(h)

                                                   valorilor mobiliare care figurează într-o ofertă în cazul în care valoarea totală a ofertei în Uniune este mai mică de 5 000 000 EUR, care se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni;”;

                                       (ii)

                                       litera (j) se înlocuiește cu următorul text:

                                                   „(j)

                                                   valorilor mobiliare, altele decât titlurile de capital, emise în mod continuu sau repetat de instituțiile de credit, în cazul în care valoarea totală a ofertei în Uniune este mai mică de 75 000 000 EUR, care se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni, atât timp cât aceste valori mobiliare:

                                                               (i)

                                                               nu sunt subordonate, convertibile sau cu valoare de schimb;

                                                               (ii)

                                                               nu conferă dreptul de a subscrie la sau de a dobândi alte tipuri de valori mobiliare și nu aparțin unui instrument derivat.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(4)   Pentru a se ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare, inclusiv de inflație, Comisia adoptă, prin intermediul actelor delegate, în conformitate cu articolul 24a și în condițiile stabilite la articolele 24b și 24c, măsuri privind ajustarea limitelor menționate la alineatul (2) literele (h) și (j) din prezentul articol.”

               2.

               Articolul 2 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (1):

                                       (i)

                                       litera (e) se înlocuiește cu următorul text:

                                                   „(e)

                                                   «investitori calificați» înseamnă persoanele sau entitățile descrise în secțiunea I punctele 1-4 din anexa II la Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (8) și persoanele care sunt tratate, la cerere, drept clienți profesionali în conformitate cu anexa II la Directiva 2004/39/CE sau persoanele ori entitățile care sunt recunoscute drept contrapartide eligibile în conformitate cu articolul 24 din Directiva 2004/39/CE, cu excepția cazului în care au solicitat să fie tratate drept clienți neprofesionali. Societățile de investiții și instituțiile de credit informează, la cerere, emitentul cu privire la clasificarea lor, fără a aduce atingere legislației relevante privind protecția datelor. Societățile de investiții autorizate să considere în continuare clienții profesionali existenți ca atare, în conformitate cu articolul 71 alineatul (6) din Directiva 2004/39/CE, sunt autorizate să trateze respectivii clienți drept investitori calificați în temeiul prezentei directive;

                                       (ii)

                                       se adaugă următoarele litere:

                                                   „(s)

                                                   «informații esențiale» înseamnă informații fundamentale și structurate în mod corespunzător care trebuie furnizate investitorilor pentru a le permite să înțeleagă natura și riscurile aferente emitentului, garantului și valorilor mobiliare care le sunt oferite sau admise la tranzacționare pe o piață reglementată și, fără a aduce atingere articolului 5 alineatul (2) litera (b), să decidă care sunt ofertele de valori mobiliare pe care să le aibă în vedere în continuare. Cu privire la ofertă și la valorile mobiliare în cauză, informațiile esențiale includ următoarele elemente:

                                                               (i)

                                                               o scurtă descriere a riscurilor asociate emitentului și eventualilor garanți și a principalelor caracteristici ale acestora, inclusiv activele, pasivele și situația financiară;

                                                               (ii)

                                                               o descriere succintă a riscurilor asociate și a caracteristicilor esențiale ale investiției în valoarea mobiliară în cauză, inclusiv eventualele taxe aferente acestor valori mobiliare;

                                                               (iii)

                                                               condițiile generale ale ofertei, inclusiv cheltuielile estimate percepute investitorului de emitent sau de ofertant;

                                                               (iv)

                                                               detalii privind admiterea la tranzacționare;

                                                               (v)

                                                               motive ale ofertei și utilizarea prevăzută a veniturilor;

                                                   (t)

                                                   «societate cu o capitalizare bursieră redusă» înseamnă o societate cotată pe o piață reglementată care a avut o capitalizare bursieră medie în decursul celor trei ani calendaristici anteriori, pe baza cotărilor de la sfârșit de an, sub 100 000 000 EUR.”;

                           (b)

                           alineatele (2) și (3) se elimină;

                           (c)

                           alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(4)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate în prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul actelor delegate, în conformitate cu articolul 24a și în condițiile stabilite la articolele 24b și 24c, definițiile de la alineatul (1), inclusiv adaptarea cifrelor care servesc la definirea unei IMM și pragurile pentru o capitalizare bursieră redusă, ținând seama de situația pe diferite piețe naționale, inclusiv de clasificarea folosită de operatorii de pe piețele reglementate, de legislația și recomandările Uniunii, precum și de evoluția economică.”

               3.

               Articolul 3 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (2):

                                       (i)

                                       primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                                       „(2)   Obligativitatea publicării unui prospect nu se aplică următoarelor categorii de oferte:

                                                   (a)

                                                   o ofertă de valori mobiliare adresate exclusiv investitorilor calificați;

                                                   (b)

                                                   o ofertă de valori mobiliare adresată cel puțin unui număr 150 de persoane fizice sau juridice, altele decât investitori calificați, pe stat membru;

                                                   (c)

                                                   o ofertă de valori mobiliare adresată investitorilor care achiziționează aceste valori pentru un preț total de cel puțin 100 000 EUR pe investitor, pentru fiecare ofertă distinctă;

                                                   (d)

                                                   o ofertă de valori mobiliare a căror valoare nominală unitară se ridică la cel puțin de 100 000 EUR; și/sau

                                                   (e)

                                                   o ofertă de valori mobiliare a cărei valoare totală în Uniune este mai mică de 100 000 EUR, care se calculează pe o perioadă de douăsprezece luni.”;

                                       (ii)

                                       se adaugă următorul paragraf:
                                       „Statele membre nu solicită un alt prospect în niciuna dintre aceste revânzări ulterioare de valori mobiliare sau plasamente finale de valori mobiliare prin intermediari financiari, atât timp cât un prospect valabil este disponibil în conformitate cu articolul 9 și emitentul sau persoana însărcinată cu realizarea acestui prospect își exprimă consimțământul pentru utilizarea sa prin intermediul unui acord scris.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(4)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare, inclusiv de inflație, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri privind pragurile menționate la alineatul (2) literele (c)-(e) din prezentul articol.”

               4.

               Articolul 4 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (1):

                                       (i)

                                       literele (c)-(e) se înlocuiesc cu următorul text:

                                                   „(c)

                                                   valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite, cu ocazia unei fuzionări sau a unei divizări, atât timp cât un document care conține aceste informații considerate de către autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le includă prospectul este disponibil, ținând seama de cerințele legislației Uniunii;

                                                   (d)

                                                   dividendele plătite acționarilor existenți sub formă de acțiuni din aceeași clasă ca cele care dau drept la aceste dividende, atât timp cât este disponibil un document care conține aceste informații despre numărul și natura acțiunilor, precum și despre argumentele și modalitățile ofertei;

                                                   (e)

                                                   valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite foștilor administratori sau angajați, sau celor actuali de către angajatorul lor sau de către o societate asociată, cu condiția ca societatea să își aibă sediul central sau sediul social în Uniune și cu condiția punerii la dispoziție a unui document care conține informații despre numărul și natura valorilor mobiliare, precum și despre argumentele și modalitățile de ofertă.”;

                                       (ii)

                                       se adaugă următoarele paragrafe:
                                       „Litera (e) se aplică, de asemenea, societăților cu sediul în afara Uniunii ale căror valori mobiliare se admit la tranzacționare pe o piață reglementată sau pe piața unei țări terțe. În cazul din urmă, derogarea se aplică cu condiția ca informațiile corespunzătoare, inclusiv documentul menționat la litera (e), să fie disponibile cel puțin într-o limbă curentă în sfera finanțelor internaționale și cu condiția adoptării de către Comisie a unei decizii de echivalare referitoare la piața din țara terță în cauză.
                                       La cererea unei autorități competente dintr-un stat membru, Comisia adoptă decizii de echivalare, în conformitate cu procedura menționată la articolul 24 alineatul (2), precizând dacă respectivul cadru juridic și de supraveghere al unei țări terțe garantează că o piață reglementată autorizată în respectiva țară terță respectă cerințele obligatorii din punct de vedere juridic care sunt, în sensul aplicării derogării de la litera (e), echivalente cu cerințele prevăzute în Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) (9), în titlul III din Directiva 2004/39/CE și în Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată (10) și care fac obiectul unei supravegheri și unei aplicări eficace în respectiva țară terță. Autoritatea competentă din statul membru în cauză arată de ce consideră că acest cadrul juridic și de supraveghere al țării terțe în cauză trebuie considerat echivalent și furnizează informații relevante în acest sens.
                                       Cadrul juridic și de supraveghere al unei țări terțe poate fi considerat echivalent dacă îndeplinește cel puțin următoarele condiții:

                                                   (i)

                                                   piețele fac obiectul autorizării și al unei supravegheri și aplicări eficace și permanente;

                                                   (ii)

                                                   piețele au reguli clare și transparente privind admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare, astfel încât acestea pot fi tranzacționate într-un mod corect, ordonat și eficient și sunt negociabile în mod liber;

                                                   (iii)

                                                   emitenții de valori mobiliare fac obiectul cerințelor de informare periodică și permanentă care asigură un nivel înalt de protecție investitorilor; precum și

                                                   (iv)

                                                   transparența și integritatea pieței se garantează prin prevenirea abuzurilor de piață sub forma utilizării abuzive de informații confidențiale și a manipulării pieței.

                                             În ceea ce privește litera (e), pentru a se ține seama de evoluția piețelor financiare, Comisia poate adopta, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri pentru a preciza criteriile de mai sus sau pentru a adăuga alte criterii de aplicat în evaluarea echivalenței.

                           (b)

                           la alineatul (2), litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(d)

                                       valorile mobiliare oferite, atribuite sau care trebuie să fie atribuite, cu ocazia unei fuzionări sau a unei divizări, atât timp cât este disponibil un document care conține aceste informații considerate de către autoritatea competentă ca fiind echivalente cu cele pe care trebuie să le includă prospectul, ținând seama de cerințele legislației Uniunii;”.

               5.

               Articolul 5 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (2):

                                       (i)

                                       la primul paragraf, teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:
                                       „(2)   Prospectul conține informații privind emitentul și valorile mobiliare care trebuie oferite public sau care sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată. Acesta cuprinde de asemenea un rezumat care oferă, într-un mod concis și într-un limbaj care nu este tehnic, informații esențiale în limba în care s-a realizat inițial prospectul. Forma și conținutul rezumatului prospectului furnizează, împreună cu prospectul, informații corespunzătoare privind elementele esențiale ale valorilor mobiliare în cauză pentru a ajuta investitorii să decidă dacă să investească în astfel de valori mobiliare.
                                       Rezumatul este întocmit într-un format comun pentru a facilita comparabilitatea cu rezumatele aferente unor valori mobiliare similare, iar conținutul său ar trebui să indice informații esențiale privind valorile mobiliare în cauză pentru a ajuta investitorii să decidă dacă să investească în astfel de valori mobiliare. Rezumatul cuprinde, de asemenea, un avertisment către cititor semnalându-i:”;

                                       (ii)

                                       al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                                       „În cazul în care prospectul se referă la admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată a unor titluri, altele decât cele de capital, cu o valoare nominală de cel puțin 100 000 EUR, nu este obligatorie furnizarea unui rezumat, cu excepția cazului în care un stat membru solicită acest lucru, în conformitate cu articolul 19 alineatul (4).”;

                           (b)

                           alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(3)   Emitentul, ofertantul sau persoana care solicită admiterea la tranzacționarea pe o piață reglementată poate realiza prospectul sub forma unui document unic sau a mai multor documente distincte. Un prospect care include mai multe documente distincte subdivizează informația solicitată într-un document de înregistrare, o notă privind valorile mobiliare și un rezumat. Documentul de înregistrare cuprinde informații privind emitentul. Nota cuprinde informații privind valorile mobiliare oferite public sau admise la tranzacționare pe o piață reglementată.”;

                           (c)

                           la alineatul (4), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                           „În cazul în care condițiile definitive ale ofertei nu sunt incluse nici în prospectul de bază, nici în supliment, condițiile definitive sunt puse la dispoziția investitorilor, sunt depuse la autoritatea competentă a statului membru de origine și sunt comunicate, cât de curând posibil, de către emitent, autorității competente din statul membru (sau statele membre) gazdă de fiecare dată când se face o ofertă publică și, dacă este posibil, înainte de începerea ofertei publice sau de admiterea la tranzacționare. Condițiile definitive conțin numai informații referitoare la nota privind valorile mobiliare și nu sunt folosite pentru completarea prospectului de bază. În cazurile menționate se aplică articolul 8 alineatul (1) litera (a).”;

                           (d)

                           alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(5)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate la prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri referitoare la următoarele:

                                       (a)

                                       formatul prospectului sau al prospectului de bază, rezumatul, condițiile definitive și suplimentele; precum și

                                       (b)

                                       conținutul detaliat și forma concretă a informațiilor esențiale care trebuie incluse în rezumat.

                                 Aceste acte delegate se adoptă până la 1 iulie 2012.”

               6.

               La articolul 6 alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Totuși, statele membre se asigură că nu este atribuită nimănui o răspundere civilă numai pe baza rezumatului, inclusiv a unei traduceri a acestuia, cu excepția cazului în care acesta este înșelător, inexact sau contradictoriu în raport cu celelalte părți ale prospectului, sau a cazului în care el nu furnizează, în raport cu celelalte părți ale prospectului, informațiile esențiale pentru a ajuta investitorii să decidă dacă investesc în astfel de valori mobiliare. Rezumatul conține o avertizare clară în acest scop.”

               7.

               Articolul 7 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Comisia adoptă, în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, acte delegate detaliate privind informațiile specifice care trebuie incluse într-un prospect, evitând repetarea informațiilor în cazul în care un prospect include mai multe documente distincte.”;

                           (b)

                           alineatul (2) se modifică după cum urmează:

                                       (i)

                                       litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                                   „(b)

                                                   diferitele tipuri și diferitele caracteristici de oferte și de admiteri la tranzacționarea pe o piață reglementată de titluri, altele decât cele de capital. Informațiile impuse în prospect se adaptează cerințelor investitorilor respectivi pentru alte titluri decât cele de capital, care au o valoare nominală unitară cel puțin egală cu 100 000 EUR;”;

                                       (ii)

                                       litera (e) se înlocuiește cu următorul text:

                                                   „(e)

                                                   activitățile diferite și dimensiunea emitentului, în special instituțiile de credit care emit titluri, altele decât cele de capital, menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (j), societățile cu o capitalizare bursieră redusă și IMM-urile. Pentru aceste tipuri de societăți, informațiile se adaptează în funcție de dimensiunea lor și, dacă este cazul, în funcție de istoricul lor mai redus;”;

                                       (iii)

                                       se introduce următoarea literă:

                                                   „(g)

                                                   un sistem de informare proporționată se aplică ofertelor de acțiuni ale societăților ale căror acțiuni din aceeași clasă sunt admise la tranzacționarea pe o piață reglementată sau în cadrul unui sistem multilateral de tranzacționare astfel cum este definit la articolul 4 alineatul (1) punctul 15 din Directiva 2004/39/CE, care fac în mod permanent obiectul unor cerințe corespunzătoare privind informarea și se supun regulilor privind abuzul de piață, cu condiția ca emitentul să nu fi eliminat drepturile preferențiale legale.”;

                           (c)

                           alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(3)   Actele delegate menționate la alineatul (1) se bazează pe normele din domeniul informației financiare și nefinanciare promulgate de organizațiile internaționale de comisii pentru valori mobiliare, în special Organizația Internațională a Comisiilor de Valori Mobiliare (IOSCO), și pe anexele orientative la prezenta directivă.”

               8.

               Articolul 8 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           în teza introductivă de la alineatul (2) și la alineatul (3), expresia „măsurile de punere în aplicare” se înlocuiește cu „actele delegate”;

                           (b)

                           se introduce următorul alineat:
                           „(3a)   În cazul în care valorile mobiliare sunt garantate de un stat membru, un emitent, un ofertant sau o persoană care solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată are dreptul, atunci când realizează un prospect în conformitate cu articolul 1 alineatul (3), să omită informațiile cu privire la un astfel de garant.”;

                           (c)

                           alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(4)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate la prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri referitoare la alineatul (2).”

               9.

               Articolul 9 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Un prospect rămâne valabil 12 luni de la aprobarea sa, pentru oferte publice sau admiteri la tranzacționare pe o piață reglementată, cu condiția de a fi completat cu elementele impuse în temeiul articolului 16.”;

                           (b)

                           alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(4)   Un document de înregistrare, în sensul articolului 5 alineatul (3), depus și aprobat în prealabil, rămâne valabil pentru o perioadă de cel mult 12 luni. Documentul de înregistrare, actualizat în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) sau cu articolul 16, împreună cu nota privind valorile mobiliare și cu rezumatul sunt considerate ca fiind un prospect valabil.”

               10.

               Articolul 10 se elimină.

               11.

               Articolul 11 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Statele membre permit ca informațiile să fie introduse în prospect prin trimitere la unul sau mai multe documente publicate anterior sau simultan și aprobate de autoritatea competentă a statului membru de origine sau depuse în conformitate cu prezenta directivă sau cu Directiva 2004/109/CE. Aceste informații sunt cele mai recente informații de care dispune emitentul. Rezumatul nu poate cuprinde informații prin trimitere.”;

                           (b)

                           alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(3)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate în prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri referitoare la informațiile care urmează să fie introduse prin trimitere.”

               12.

               La articolul 12, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   În acest caz, nota privind valorile mobiliare furnizează informațiile care ar trebui în mod normal să figureze în documentul de înregistrare, în cazul în care apare o schimbare importantă sau un fapt nou care poate afecta evaluarea investitorilor după aprobarea ultimei versiuni actualizate a documentului de înregistrare, cu excepția cazului în care aceste informații sunt furnizate într-un supliment în conformitate cu articolul 16. Nota și rezumatul sunt prezentate separat spre aprobare autorității competente.”

               13.

               La articolul 13, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
               „(7)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate în prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri referitoare la condițiile în care pot fi adaptate termenele.”

               14.

               Articolul 14 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (2) se modifică după cum urmează:

                                       (i)

                                       la primul paragraf, litera (c) se înlocuiește cu textul următor:

                                                   „(c)

                                                   sub formă electronică pe pagina web a emitentului sau, după caz, pe aceea a intermediarilor financiari care plasează sau tranzacționează valorile mobiliare respective, inclusiv a celor însărcinați cu serviciul financiar; sau”;

                                       (ii)

                                       al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                                       „Statele membre solicită emitenților sau persoanelor însărcinate cu realizarea prospectului care publică prospectul lor în conformitate cu modalitățile prevăzute la literele (a) sau (b) să își publice prospectul și în format electronic în conformitate cu modalitățile prevăzute la litera (c).”;

                           (b)

                           alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(8)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate în prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri referitoare la alineatele (1)-(4) din prezentul articol.”

               15.

               La articolul 15, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
               „(7)   Pentru a ține seama de evoluția tehnică a piețelor financiare și pentru a preciza cerințele menționate la prezentul articol, Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri privind difuzarea comunicărilor cu caracter publicitar care anunță intenția de a face oferte publice de valori mobiliare sau de a admite aceste valori la tranzacționare pe o piață reglementată, în special înainte ca prospectul să fie pus la dispoziția publicului sau înaintea deschiderii subscrierii, precum și măsuri privind alineatul (4) din prezentul articol.”

               16.

               Articolul 16 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 16
               Supliment la prospect
               (1)   Orice fapt nou semnificativ sau orice eroare materială sau inexactitate privind informațiile cuprinse în prospect, care este de natură să influențeze evaluarea valorilor mobiliare și survine sau este constatată între momentul aprobării prospectului și cel al închiderii definitive a ofertei publice sau, după caz, al începerii tranzacționării pe o piață reglementată, dacă acest din urmă eveniment a avut loc ultimul, se menționează într-un supliment la prospect. Acest supliment se aprobă, într-un termen maxim de șapte zile lucrătoare, în același mod și se publică cel puțin în aceleași condiții precum prospectul inițial. Rezumatului și oricărei eventuale traduceri a acestuia li se adaugă, de asemenea, un supliment, în cazul în care aceasta se dovedește necesar pentru a ține seama de noile informații care figurează în suplimentul la prospect.
               (2)   În cazul în care prospectul se referă la o ofertă publică de valori mobiliare, investitorii care au acceptat deja achiziționarea valorilor mobiliare sau au subscris valori mobiliare care fac obiectul ofertei înaintea publicării suplimentului au dreptul să își retragă acordul, timp de două zile lucrătoare după publicarea suplimentului, cu condiția ca noul factor, noua eroare sau inexactitate menționată la alineatul (1) să fi apărut înaintea închiderii definitive a ofertei publice și a transmiterii valorilor mobiliare. Această perioadă poate fi extinsă de emitent sau de ofertant. Data finală a dreptului de retragere se înscrie în supliment.”

               17.

               La articolul 18, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   La solicitarea emitentului sau a persoanei însărcinate cu realizarea prospectului, în primele trei zile lucrătoare de la data primirii solicitării sau, în cazul în care solicitarea este depusă împreună cu proiectul de prospect, în termen de o zi lucrătoare după aprobarea prospectului, autoritatea competentă a statului membru de origine notifică autorității competente din statul membru gazdă un certificat de aprobare atestând că prospectul a fost realizat în conformitate cu prezenta directivă, precum și o copie a prospectului menționat. După caz, această notificare este însoțită de traducerea rezumatului efectuată pe răspunderea emitentului sau a persoanei însărcinate cu realizarea prospectului. Aceeași procedură se aplică pentru orice supliment la prospect. Certificatul de aprobare i se notifică și emitentului sau persoanei însărcinate cu realizarea prospectului în același timp cu autoritatea competentă din statul membru gazdă.”

               18.

               La articolul 19, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
               „(4)   În cazul în care se solicită admiterea la tranzacționare pe o piață reglementată pentru titluri altele decât cele de capital a căror valoare nominală unitară este cel puțin egală cu 100 000 EUR, prospectul se întocmește fie într-o limbă acceptată de autoritățile competente ale statelor membre de origine și gazdă, fie într-o limbă curentă în sfera finanțelor internaționale, conform opțiunii emitentului, ofertantului sau a persoanei care solicită admiterea la tranzacționare, după caz. Statele membre pot decide să prevadă în legislația lor internă ca redactarea unui rezumat să se facă în limba sau limbile lor oficiale.”

               19.

               La articolul 20 alineatul (3), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Comisia adoptă, prin intermediul unor acte delegate în conformitate cu articolul 24a și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolele 24b și 24c, măsuri având ca scop stabilirea unor criterii generale de echivalență, pe baza cerințelor prevăzute la articolele 5 și 7.”

               20.

               La articolul 21 alineatul (4) litera (d), expresia „a măsurilor sale de punere în aplicare” se înlocuiește cu „a actelor delegate menționate în aceasta”.

               21.

               Se introduc următoarele articole:
               „Articolul 24a
               Exercitarea delegării de competențe
               (1)   Competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 1 alineatul (4), articolul 2 alineatul (4), articolul 3 alineatul (4), articolul 4 alineatul (1) al cincilea paragraf, articolul 5 alineatul (5), articolul 7 alineatul (1), articolul 8 alineatul (4), articolul 11 alineatul (3), articolul 13 alineatul (7), articolul 14 alineatul (8), articolul 15 alineatul (7) și la articolul 20 alineatul (3) primul paragraf este conferită Comisiei pentru o perioadă de patru ani de la 31 decembrie 2010. Comisia întocmește un raport privind competențele delegate cel târziu cu șase luni înainte de încheierea perioadei de patru ani. Delegarea de competențe se reînnoiește automat pentru perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul o revocă, în conformitate cu articolul 24b.
               (2)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
               (3)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la articolele 24b și 24c.
               Articolul 24b
               Revocarea delegării de competențe
               (1)   Parlamentul European sau Consiliul pot revoca delegarea de competențe menționată la articolul 1 alineatul (4), articolul 2 alineatul (4), articolul 3 alineatul (4), articolul 4 alineatul (1) al cincilea paragraf, articolul 5 alineatul (5), articolul 7 alineatul (1), articolul 8 alineatul (4), articolul 11 alineatul (3), articolul 13 alineatul (7), articolul 14 alineatul (8), articolul 15 alineatul (7) sau la articolul 20 alineatul (3) primul paragraf.
               (2)   Instituția care a inițiat o procedură internă pentru a decide dacă intenționează să revoce o delegare de competențe informează cealaltă instituție și Comisia în termen rezonabil înaintea adoptării deciziei finale, indicând competențele delegate care ar putea face obiectul unei revocări.
               (3)   Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte imediat sau de la o dată ulterioară, specificată în aceasta. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare. Decizia se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
               Articolul 24c
               Obiecțiuni la actele delegate
               (1)   Parlamentul European sau Consiliul pot formula obiecțiuni la un act delegat în termen de trei luni de la data notificării.
               La inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului, acest termen se prelungește cu trei luni.
               (2)   În cazul în care, la expirarea termenului prevăzut în alineatul (1), nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni la actul delegat, acesta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare la data prevăzută în dispozițiile sale.
               Actul delegat poate fi publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare înainte de expirarea acestui termen dacă atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că au decis să nu formuleze obiecțiuni.
               (3)   În cazul în care Parlamentul European sau Consiliul formulează obiecțiuni la un act delegat în termenul prevăzut la alineatul (1), respectivul act delegat nu intră în vigoare. În conformitate cu articolul 296 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, instituția care formulează obiecțiuni își expune motivele care au stat la baza acestora.”

               22.

               În anexa I secțiunea I partea C, secțiunile III și IV, în anexa II secțiunea II, în anexa III secțiunile II și III și în anexa IV a treia liniuță se înlocuiește termenul „informații de bază” cu „informații esențiale”.

         Articolul 2
   Modificări aduse Directivei 2004/109/CE
   Directiva 2004/109/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2 alineatul (1) litera (i), punctul (i) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(i)

                           în cazul unui emitent de titluri de creanță cu o valoare nominală unitară mai mică de 1 000 EUR sau a unui emitent de acțiuni:

                                       —

                                       în cazul în care emitentul este înregistrat în Uniune, statul membru în care acesta are sediul social;

                                       —

                                       în cazul în care emitentul este înregistrat într-o țară terță, statul membru menționat la articolul 2 alineatul (1) litera (m) punctul (iii) din Directiva 2003/71/CE.

                                 Definiția statului membru de origine se aplică titlurilor de creanță eliberate într-o altă monedă decât euro, cu condiția ca valoarea nominală unitară să fie, la data emisiunii, mai mică de 1 000 EUR, cu excepția cazului în care este aproape echivalentă cu 1 000 EUR;”.

               2.

               Articolul 8 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(b)

                                       entitățile care emit exclusiv titluri de creanță admise la tranzacționare pe o piață reglementată, cu valoarea nominală unitară cel puțin egală cu 100 000 EUR sau, pentru titlurile de creanță emise în altă monedă decât euro, cu valoarea nominală unitară echivalentă cu cel puțin 100 000 EUR la data emisiunii.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(4)   Prin derogare de la alineatul (1) litera (b), articolele 4, 5 și 6 nu se aplică entităților care emit exclusiv titluri de creanță, cu valoarea nominală unitară cel puțin egală cu 50 000 EUR sau, pentru titlurile de creanță emise în altă monedă decât euro, cu valoarea nominală unitară echivalentă cu cel puțin 50 000 EUR la data emisiunii, care au fost deja admise la tranzacționare pe o piață reglementată din Uniunea Europeană înainte de 31 decembrie 2010, atât timp cât aceste titluri de creanță nu sunt scadente.”

               3.

               La articolul 18, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   În cazul în care numai deținătorii de titluri de creanță a căror valoare nominală unitară atinge cel puțin 100 000 EUR sau în cazul titlurilor de creanță emise în altă monedă decât euro, a căror valoare nominală unitară este echivalentă, la data emisiunii, cu cel puțin 100 000 EUR, sunt invitați să participe la o adunare, emitentul poate alege orice stat membru în care să aibă loc adunarea, cu condiția ca toate mijloacele și toate informațiile necesare pentru exercitarea drepturilor de către deținători să fie disponibile în acest stat membru.
               Alegerea menționată în primul paragraf se aplică și deținătorilor de titluri de creanță, cu valoarea nominală unitară cel puțin egală cu 50 000 EUR sau, pentru titlurile de creanță emise în altă monedă decât euro, cu valoarea nominală unitară echivalentă cu cel puțin 50 000 EUR la data emisiunii, care au fost deja admise la tranzacționare pe o piață reglementată din Uniune înainte de 31 decembrie 2010, atât timp cât aceste titluri de creanță nu sunt scadente, cu condiția ca toate mijloacele și toate informațiile necesare pentru exercitarea drepturilor de către deținători să fie disponibile în statul membru ales de emitent.”

               4.

               La articolul 20, alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
               „(6)   Prin derogare de la alineatele (1)-(4), în cazul în care valorile mobiliare a căror valoare nominală unitară atinge cel puțin 100 000 EUR sau, pentru titlurile de creanță emise în altă monedă decât euro, a căror valoare nominală unitară este echivalentă, la data emisiunii, cu cel puțin 100 000 EUR sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-unul sau mai multe state membre, informațiile reglementate sunt publicate fie într-o limbă acceptată de autoritățile competente ale statelor membre de origine și gazdă, fie într-o limbă utilizată, în general, în sfera finanțelor internaționale, la alegerea emitentului sau a persoanei care, fără a avea consimțământul emitentului, a solicitat această admitere.
               Derogarea menționată la primul paragraf se aplică, de asemenea, titlurilor de creanță, cu valoarea nominală unitară cel puțin egală cu 50 000 EUR sau, pentru titlurile de creanță emise în altă monedă decât euro, cu valoarea nominală unitară echivalentă cu cel puțin 50 000 EUR la data emisiunii, care au fost deja admise la tranzacționare pe o piață reglementată într-unul sau mai multe state membre înainte de 31 decembrie 2010, atât timp cât aceste titluri de creanță nu sunt scadente.”.

         Articolul 3
   Transpunere
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 2012. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor măsuri de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Revizuirea
   Până la 1 ianuarie 2016, Comisia evaluează aplicarea Directivei 2003/71/CE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă, în special în ceea ce privește aplicarea și efectele normelor, inclusiv răspunderea, cu privire la rezumatul conținând informații esențiale, impactul derogării prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (e) asupra protejării angajaților și sistemul de informare proporționată menționat la articolul 7 alineatul (2) literele (e) și (g), și publicarea prospectului în format electronic în conformitate cu articolul 14 și revizuiește articolul 2 alineatul (1) litera (m) punctul (ii) în ceea ce privește restricția privind definirea statului membru de origine pentru emisiunile de titluri, altele decât cele de capital, cu o valoare nominală de sub 1 000 EUR pentru a analiza dacă această dispoziție ar trebui menținută sau abrogată. Comisia evaluează, de asemenea, necesitatea revizuirii definiției termenului „ofertă publică” și necesitatea de a defini termenii „piață primară” și „piață secundară” și clarifică pe deplin, în acest sens, raporturile dintre Directiva 2003/71/CE și Directivele 2003/6/CE și 2004/109/CE. În urma evaluării sale, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului, însoțit, dacă este cazul, de propuneri de modificare a Directivei 2003/71/CE.
   Articolul 5
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 6
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 24 noiembrie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         O. CHASTEL

      (1)  Avizul din 18 februarie 2010 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO C 19, 26.1.2010, p. 1.

      (3)  Poziția Parlamentului European din 17 iunie 2010 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 11 octombrie 2010.

      (4)  JO L 345, 31.12.2003, p. 64.

      (5)  JO L 145, 30.4.2004, p. 1.

      (6)  JO L 390, 31.12.2004, p. 38.

      (7)  JO L 96, 12.4.2003, p. 16.

      (8)  JO L 145, 30.4.2004, p. 1.”;

      (9)  JO L 96, 12.4.2003, p. 16.

      (10)  JO L 390, 31.12.2004, p. 38.”;


title: Directiva 2006/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind emisiile provenite de la sistemele de climatizare ale autovehiculelor și de modificare a Directivei 70/156/CEE a ConsiliuluiText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0040

Official Journal L 161 , 14/06/2006 P. 0012 - 0018

		20060517Directiva 2006/40/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 17 mai 2006privind emisiile provenite de la sistemele de climatizare ale autovehiculelor și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului(Text cu relevanță pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [1],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat [2], ținând seama de proiectul comun aprobat de Comitetul de conciliere la 14 martie 2006,întrucât:(1) Piața internă cuprinde un spațiu fără frontiere interne în care trebuie asigurată libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor și în acest sens a fost instituit un sistem de omologare comunitară de tip pentru autovehicule. Cerințele tehnice referitoare la sistemele de climatizare, avute în vedere pentru omologarea de tip a autovehiculelor, ar trebui armonizate, pentru a se evita adoptarea unor cerințe diferite de la un stat membru la altul și pentru a asigura funcționarea corespunzătoare a pieței interne.(2) Un număr tot mai mare de state membre tind să reglementeze utilizarea sistemelor de climatizare la autovehicule, ca urmare a Deciziei 2002/358/CE a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind aprobarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice și îndeplinirea în comun a angajamentelor care decurg din aceasta [3]. Decizia respectivă obligă Comunitatea și statele membre ale acesteia să reducă, în perioada 2008-2012, emisiile antropice agregate de gaze cu efect de seră, menționate de anexa A la Protocolul de la Kyoto, cu 8 % comparativ cu nivelurile din 1990. Punerea în aplicare necoordonată a acestor obligații implică riscul de a se crea bariere în calea liberei circulații a autovehiculelor în Comunitate. Prin urmare, este necesar să se stabilească cerințele care trebuie îndeplinite de sistemele de climatizare destinate vehiculelor, în vederea acceptării acestora pe piață și a interzicerii, începând cu o anumită dată, a sistemelor de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150.(3) Emisiile de hidrofluorocarbură-134a (HFC-134a), care are un potențial de încălzire globală de 1300, provenite de la sistemele de climatizare ale autovehiculelor, reprezintă un motiv de tot mai mare îngrijorare din cauza impactului acestora asupra schimbărilor climatice. Este de așteptat ca în viitorul apropiat să fie disponibile alternative sigure și eficace din punct de vedere al costurilor la hidrofluorocarbura-134a (HFC-134a). Ar trebui realizată o reexaminare pentru a se stabili, prin prisma progreselor din domeniul izolării emisiilor de gaze fluorurate cu efect de seră sau a înlocuirii acestora în sistemele menționate anterior, dacă prezenta directivă ar trebui extinsă la alte categorii de autovehicule și dacă dispozițiile referitoare la potențialul global de încălzire al acestor gaze ar trebui modificate, ținându-se seama de evoluția științei și tehnologiei și de necesitatea de a respecta termenele de planificare a producției industriale.(4) Pentru a se asigura că interzicerea anumitor gaze fluorurate cu efect de seră este eficace, este necesar să se limiteze posibilitatea de instalare ulterioară la autovehicule a unor sisteme de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150 și să se interzică încărcarea sistemelor de climatizare cu astfel de gaze.(5) În scopul limitării emisiilor de anumite gaze fluorurate cu efect de seră provenind de la sisteme de climatizare din autovehicule, este necesar să se stabilească valori limită pentru ratele de scurgere și proceduri de verificare pentru depistarea scurgerilor sistemelor de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, care sunt montate la autovehicule.(6) Pentru a contribui la îndeplinirea obligațiilor Comunității și ale statelor membre ale acesteia în conformitate cu Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice, Protocolul de la Kyoto și Decizia 2002/358/CE, Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 mai 2006 privind anumite gaze fluorurate cu efect de seră [4] și prezenta directivă, care contribuie, ambele, la reducerea emisiilor de gaze fluorurate cu efect de seră, ar trebui adoptate și publicate simultan în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.(7) Orice producător de autovehicule ar trebui să pună la dispoziția autorității competente în materie de omologare toate informațiile tehnice relevante cu privire la sistemele de climatizare instalate și gazele utilizate în sistemele respective. În cazul sistemelor de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, producătorul ar trebui să pună la dispoziția autorității și rata de scurgere a sistemelor respective.(8) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei [5].(9) Prezenta directivă este una dintre directivele distincte referitoare la procedura de omologare CE de tip stabilită prin Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora [6]. Prin urmare, Directiva 70/156/CEE ar trebui modificată în consecință.(10) Deoarece obiectivele prezentei directive, și anume controlul scurgerilor de anumite gaze fluorurate cu efect de seră din sistemele de climatizare montate la vehicule și interzicerea, începând cu o anumită dată, a sistemelor de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, nu pot fi realizate într-o măsură suficientă de către statele membre acționând singure, ci pot fi mai bine realizate la nivel comunitar, din motive care țin de anvergura și efectele prezentei directive, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a realiza obiectivele respective.(11) În conformitate cu alineatul (34) din Acordul Interinstituțional privind o mai bună activitate legislativă [7], statele membre sunt încurajate să elaboreze pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile lor tabele care vor ilustra, în măsura posibilului, corelația dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere și să facă publice tabelele respective,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1ObiectPrezenta directivă stabilește cerințele pentru omologarea CE de tip sau pentru omologarea națională de tip a vehiculelor, în ceea ce privește emisiile provenite de la sistemele de climatizare montate la vehicule și siguranța funcționării sistemelor respective. Prezenta directivă stabilește, de asemenea, dispoziții referitoare la instalarea ulterioară și reîncărcarea unor asemenea sisteme.Articolul 2Domeniul de aplicareDirectiva se aplică autovehiculelor din categoriile M1 și N1, definite de anexa II la Directiva 70/156/CEE. În sensul prezentei directive, vehiculele din categoria N1 sunt limitate la cele din clasa I, descrise de primul tabel la punctul 5.3.1.4. din anexa I la Directiva 70/220/CEE a Consiliului din 20 martie 1970 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenind de la autovehicule [8], introdus de Directiva 98/69/CE a Parlamentului European și a Consiliului [9].Articolul 3DefinițiiÎn sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:1. "vehicul" înseamnă orice autovehicul care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive;2. "tip de vehicul" înseamnă un tip definit de secțiunea B a anexei II la Directiva 70/156/CEE;3. "sistem de climatizare" înseamnă orice sistem al cărui principal obiectiv este de a scădea temperatura aerului și umiditatea în compartimentul de pasageri al unui vehicul;4. "sistem cu evaporator dublu" înseamnă un sistem în care un evaporator este montat în compartimentul motorului, iar celălalt într-un alt compartiment al vehiculului; toate celelalte sisteme sunt considerate "sisteme cu evaporator unic";5. "gaze fluorurate cu efect de seră" înseamnă hidrofluorocarburi (HFCs), perfluorocarburi (PFCs) și hexafluorură de sulf (SF6), menționate de anexa A la Protocolul de la Kyoto și preparatele care conțin aceste substanțe, dar cu excepția substanțelor care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 2037/2000 a Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind substanțele care diminuează stratul de ozon [10];6. "hidrofluorocarbură" înseamnă un compus organic alcătuit din carbon, hidrogen și fluor și în care nu există mai mult de șase atomi de carbon într-o moleculă;7. "perfluorocarbură" înseamnă un compus organic alcătuit numai din carbon și fluor și în care nu există mai mult de șase atomi de carbon într-o moleculă;8. "potențial de încălzire globală" înseamnă potențialul de încălzire climatică a unui gaz fluorurat cu efect de seră, comparativ cu cel al dioxidului de carbon. Potențialul de încălzire globală (GWP) este calculat în termeni de potențial de încălzire pentru 100 de ani al unui kilogram de gaz, comparativ cu un kilogram de CO2. Valorile relevante pentru GWP sunt cele publicate în al treilea raport de evaluare adoptat de Grupul Interguvernamental privind Schimbările Climatice (valorile GWP publicate în 2001 de către IPCC) [11];9. "preparat" înseamnă un amestec format din două sau mai multe substanțe dintre care cel puțin una este un gaz fluorurat cu efect de seră. Potențialul global de încălzire [12] al preparatului se determină în conformitate cu partea 2 a anexei;10. "instalare ulterioară" înseamnă instalarea unui sistem de climatizare într-un vehicul după ce acesta din urmă a fost înmatriculat.Articolul 4Obligațiile statelor membre(1) Statele membre acordă, după caz, omologarea CE de tip sau omologarea națională de tip, cu privire la emisiile provenite din sisteme de climatizare, doar vehiculelor care îndeplinesc cerințele prezentei directive.(2) În vederea acordării omologării de tip pentru întregul vehicul, în conformitate cu dispozițiile articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 70/156/CEE, statele membre se asigură că producătorii oferă informații referitoare la tipul de agent refrigerant utilizat în sistemele de climatizare destinate autovehiculelor noi.(3) În vederea acordării omologării de tip pentru vehiculele echipate cu sisteme de climatizare, proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, statele membre se asigură că, în conformitate cu testele armonizate de detectare a scurgerilor, prevăzute la articolul 7 alineatul (1), rata scurgerilor pentru astfel de gaze nu depășește limitele maxime permise prevăzute la articolul 5.Articolul 5Omologarea de tip(1) După șase luni de la data adoptării unui test armonizat de detectare a scurgerilor, statele membre nu pot, din motive legate de emisiile provenite de la sistemele de climatizare:(a) să refuze, în cazul unui nou tip de vehicul, acordarea omologării CE de tip sau a omologării naționale de tip sau(b) să interzică înmatricularea, vânzarea sau punerea în circulație a vehiculelor noi,în cazul în care vehiculul echipat cu un sistem de climatizare proiectat să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150 îndeplinește cerințele prevăzute de prezenta directivă.(2) După 12 luni de la data adoptării unui test armonizat de detectare a scurgerilor sau începând cu 1 ianuarie 2007, în funcție de care dintre aceste două date este mai recentă, statele membre nu mai acordă omologare CE de tip sau omologare națională de tip pentru un vehicul echipat cu un sistem de climatizare proiectat să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare de 150, decât în cazul în care rata scurgerilor din sistem nu depășește 40 de grame de gaze fluorurate cu efect de seră pe an, în cazul unui sistem cu evaporator unic sau 60 de grame de gaze fluorurate cu efect de seră pe an în cazul unui sistem cu evaporator dublu.(3) După 24 de luni de la data adoptării unui test armonizat de detectare a scurgerilor sau începând cu 1 ianuarie 2008, în funcție de care dintre aceste două date este mai recentă, în cazul vehiculelor noi echipate cu sisteme de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, cu excepția cazului în care rata scurgerilor din sistem nu depășește 40 de grame de gaze fluorurate cu efect de seră pe an, în cazul unui sistem cu evaporator unic sau 60 de grame de gaze fluorurate cu efect de seră pe an, în cazul sistemului cu evaporator dublu, statele membre:(a) consideră certificatele de conformitate ca fiind expirate în sensul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 70/156/CEE și(b) refuză înmatricularea și interzic vânzarea sau punerea în circulație.(4) Începând cu 1 ianuarie 2011, statele membre nu mai acordă omologare CE de tip sau omologare națională de tip pentru tipurile de vehicule echipate cu un sistem de climatizare proiectat să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150.(5) Începând cu 1 ianuarie 2017, în cazul vehiculelor noi care sunt echipate cu un sistem de climatizare proiectat să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, statele membre:(a) consideră certificatele de conformitate ca fiind expirate în sensul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 70/156/CEE și(b) refuză înmatricularea și interzic vânzarea sau punerea în circulație.(6) Fără a aduce atingere legislației comunitare în domeniu, în special normelor comunitare privind ajutorul de stat și Directivei 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și normelor privind serviciile societății informaționale [13], statele membre pot promova instalarea unor sisteme de climatizare care să fie eficiente, inovatoare și care să reducă și mai mult impactul asupra climei.Articolul 6Instalarea ulterioară și reîncărcarea(1) Începând cu 1 ianuarie 2011, sistemele de climatizare proiectate să conțină gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150 nu mai pot fi instalate ulterior pe vehicule cu omologare de tip obținută începând cu data menționată. Începând cu 1 ianuarie 2017, astfel de sisteme de climatizare nu mai pot fi instalate ulterior pe nici un fel de vehicule.(2) Sistemele de climatizare instalate pe vehicule cu omologare de tip obținută la 1 ianuarie 2011 sau după această dată nu mai sunt încărcate cu gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150. Începând cu 1 ianuarie 2017, sistemele de climatizare de pe orice vehicule nu mai sunt încărcate cu gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150, cu excepția reîncărcării sistemelor de climatizare conținând astfel de gaze, dar care au fost instalate pe vehicule înainte de data menționată anterior.(3) Prestatorii de servicii care asigură service-ul și repararea sistemelor de climatizare nu mai încarcă astfel de echipamente cu gaze fluorurate cu efect de seră, în cazul în care din sistem s-a scurs o cantitate anormală de agent refrigerant, până când reparațiile necesare sunt finalizate.Articolul 7Măsuri de punere în aplicare(1) Până la 4 iulie 2007, Comisia adoptă măsurile necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor articolului 4 și articolului 5 și în special:(a) dispozițiile administrative pentru omologarea CE de tip a vehiculelor și(b) un test armonizat de detectare a scurgerilor pentru măsurarea ratei scurgerilor de gaze fluorurate cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150 din sistemele de climatizare.(2) Comisia adoptă măsurile în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13 din Directiva 70/156/CEE.(3) Comisia publică măsurile respective în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.(4) Procedura menționată la alineatul (2) se aplică la adoptarea, după caz:(a) a măsurilor necesare pentru a se asigura siguranța funcționării și un service adecvat pentru agenții refrigeranți din sistemele mobile de climatizare;(b) a măsurilor referitoare la instalarea ulterioară a sistemelor de climatizare la vehicule aflate în uz și la reîncărcarea sistemelor de climatizare în uz care nu intră sub incidența articolului 6;(c) a adaptării metodei de determinare a potențialului de încălzire globală al preparatelor.Articolul 8Reexaminarea(1) Pe baza progreselor în domeniul izolării potențiale a emisiilor de gaze fluorurate cu efect de seră sau a înlocuirii acestor gaze din sistemele de climatizare destinate autovehiculelor, Comisia examinează:- dacă prezenta legislație ar trebui extinsă și la alte categorii de vehicule, în special la categoriile M2 și M3, precum și la clasele II și III din categoria N1 și- dacă dispozițiile comunitare referitoare la potențialul de încălzire globală al gazelor fluorurate cu efect de seră ar trebui modificate; modificările de orice fel trebuie să țină seama de evoluția științei și tehnologiei și de necesitatea de a se respecta termenele de planificare a producției industriale;și publică un raport până la 4 iulie 2011. După caz, Comisia face propuneri legislative corespunzătoare.(2) În cazul în care într-un raport viitor al IPCC va fi inclus un gaz fluorurat cu efect de seră cu un potențial de încălzire globală mai mare decât 150 și care nu este încă reglementat de raportul IPCC menționat la articolul 3 alineatul (8), Comisia va stabili dacă prezenta directivă trebuie modificată pentru a include și gazul respectiv. În cazul în care Comisia consideră că este necesar, aceasta, în conformitate cu procedura menționată la articolul 13 din Directiva 70/156/CEE:- adoptă măsurile necesare și- stabilește perioadele de tranziție pentru aplicarea măsurilor respective. În acest sens, Comisia va ține seama în egală măsură de nevoia de a se acorda o perioadă de timp suficientă pentru punerea în aplicare a măsurilor și de riscul pe care respectivul gaz fluorurat cu efect de seră îl prezintă pentru mediu.Articolul 9Modificări ale Directivei 70/156/CEEDirectiva 70/156/CEE se modifică în conformitate cu partea I a anexei la prezenta directivă.Articolul 10Transpunerea(1) Statele membre adoptă și publică până la 4 ianuarie 2008 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.Aceste măsuri se aplică de la 5 ianuarie 2008.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 11Intrarea în vigoarePrezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 12DestinatariPrezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Strasburg, 17 mai 2006.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. Borrell FontellesPentru ConsiliuPreședinteleH. Winkler[1] JO L 108, 30.4.2004, p. 62.[2] Avizul Parlamentului European din 31 martie 2004 (JO C 103 E, 29.4.2004, p. 600), Poziția comună a Consiliului din 21 iunie 2005 (JO C 183 E, 26.7.2005, p. 17) și Poziția Parlamentului European din 26 octombrie 2005 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Rezoluția legislativă a Parlamentului European din 6 aprilie 2006 și Decizia Consiliului din 25 aprilie 2006.[3] JO L 130, 15.5.2002, p. 1.[4] JO L 161, 14.6.2006, p. 1.[5] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[6] JO L 42, 23.2.1970, p. 1, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2006/28/CE a Comisiei (JO L 65, 7.3.2006, p. 27).[7] JO C 321, 31.12.2003, p. 1.[8] JO L 76, 6.4.1970, p. 1, directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/76/CE a Comisiei (JO L 206, 15.8.2003, p. 29).[9] JO L 350, 28.12.1998, p. 1.[10] JO L 244, 29.9.2000, p. 1, regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 29/2006 al Comisiei (JO L 6, 11.1.2006, p. 27).[11] IPCC Third Assessment Climate Change 2001. A Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change (http://www.ipcc.ch/pub/reports.htm).[12] Pentru calculul GWP al gazelor nefluorurate cu efect de seră din preparate, se aplică valorile publicate în primul raport de evaluare al IPCC, a se vedea: Climate Change, The IPCC Scientific Assessment, J.T. Houghton, G.J. Jenkins, J.J. Ephraums (ed.), Cambridge University Press, Cambridge (UK) 1990.[13] JO L 204, 21.7.1998, p. 37, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 2003.--------------------------------------------------20060517ANEXĂPARTEA IDirectiva 70/156/CEE se modifică după cum urmează:1. La anexa IV partea I, se inserează un nou element cu numărul 61 și o notă de subsol, după cum urmează:Obiect | Directiva nr. | Trimitere la Jurnalul Oficial | Aplicabilitate |M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"61. Sistem de climatizare | (2006/40/CE) | L 161, 14.6.2006, p. 12 | X | | | X [1] | | | | | | |2. Anexa XI se modifică după cum urmează:(a) la apendicele 1 se inserează un nou element cu numărul 61, după cum urmează:Rubrică | Subiect | Directiva nr. | M1 ≤ 25001 kg | M1 ≥ 25001 kg | M2 | M3 |"61 | Sistem de climatizare | 2006/40/CE | X | X" | | |(b) la apendicele 2 se inserează un nou element cu numărul 61, după cum urmează:Rubrică | Subiect | Directiva nr. | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"61 | Sistem de climatizare | 2006/40/CE | X | | | W" | | | | | | |(c) la apendicele 3 se inserează un nou element cu numărul 61, după cum urmează:Rubrică | Subiect | Directiva nr. | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"61 | Sistem de climatizare | 2006/40/CE | | | W" | | | | | | |(d) la "semnificația literelor" se adaugă următoarea literă:"W Doar pentru vehiculele din categoria N1, clasa I, descrise de primul tabel de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, introdus prin Directiva 98/69/CE".PARTEA 2Metodă de calcul a potențialului de încălzire globală (GWP) pentru un preparatGWP total pentru un preparat este media ponderată, derivată din suma fracțiilor de masă ale fiecărei substanțe, multiplicată cu potențialul de încălzire globală al acestora.Σ (Substanța X % × GWP) + (Substanța Y % × GWP) + … (Substanța N % × GWP)unde % este factor de ponderare cu o toleranță de greutate de +/– 1 %.De exemplu: aplicând formula la un amestec teoretic de gaze constând în 23 % HFC-32; 25 % HFC-125 și 52 % HFC-134a;Σ (23 % × 550) + (25 % × 3400) + (52 % × 1300)→ GWP total = 1 652,5.--------------------------------------------------