title: Directiva Consiliului din 13 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare și a ingredientelor alimentare

text:
               13/Volumul 08

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               212

         31988L0344

               L 157/28

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 13 iunie 1988
   de apropiere a legislațiilor statelor membre privind solvenții de extracție utilizați la fabricarea produselor alimentare și a ingredientelor alimentare
   (88/344/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât diferențele dintre legislațiile interne privind solvenții de extracție împiedică libera circulație a produselor alimentare și pot crea condiții favorabile concurenței inegale, prin aceasta afectând direct instituirea sau funcționarea pieței comune;
   întrucât apropierea legislațiilor este, așadar, necesară dacă se urmărește realizarea liberei circulații a produselor alimentare,
   întrucât legislațiile privind solvenții de extracție pentru uz alimentar ar trebui să țină seama în primul rând de sănătatea umană, dar și, în cadrul limitelor necesare protejării sănătății, de necesitățile tehnice și economice;
   întrucât această apropiere trebuie să presupună instituirea unei liste unice a solvenților de extracție utilizați la prepararea produselor alimentare și a ingredientelor alimentare; întrucât ar trebui, de asemenea, specificate criterii generale de puritate;
   întrucât utilizarea unui solvent de extracție în condiții de bună practică de fabricație ar trebui să ducă la eliminarea tuturor sau a majorității reziduurilor de solvenți din produsul alimentar sau ingredientul alimentar;
   întrucât, în aceste condiții, prezența reziduurilor sau a derivatelor în produsul alimentar final sau în ingredientul alimentar poate fi neintenționată, însă inevitabilă din punct de vedere tehnic;
   întrucât, deși, în general, este utilă o limitare specifică, nu este nevoie ca aceasta să fie stabilită pentru substanțele trecute în partea I din anexă, în legătură cu care s-a constatat că sunt admisibile pentru consumator din punct de vedere al siguranței, dacă sunt utilizate în condiții de bună practică de fabricație;
   întrucât, pentru a ține seama de protejarea sănătății publice, trebuie stabilite condițiile de utilizare a altor solvenți de extracție prevăzuți în părțile II și III din anexă și reziduurile admisibile în alimentație și în ingredientele alimentare;
   întrucât, până la adoptarea normelor comunitare privind aromele, statele membre nu ar trebui împiedicate să autorizeze, ca solvenți de extracție pentru anumite arome, substanțele utilizate la diluarea și dizolvarea acestor materii;
   întrucât dispozițiile cu privire la unii solvenți de extracție ar trebui revizuite într-un anumit interval de timp, pe baza cercetărilor științifice și tehnice permanente privind admisibilitatea acestor solvenți și condițiile de utilizare;
   întrucât ar trebui instituite criterii specifice de puritate pentru solvenții de extracție și metodele de analiză și de prelevare de probe de solvenți de extracție prezenți în produsele alimentare;
   întrucât, în cazul în care utilizarea unui solvent de extracție prevăzut de prezenta directivă se dovedește a reprezenta un risc pentru sănătate în lumina unor noi informații, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a suspenda sau limita această utilizare sau de a reduce limitele existente, până la luarea unei decizii la nivel comunitar;
   întrucât stabilirea procedurilor de prelevare a probelor și a metodelor de analiză necesare pentru verificarea substanțelor incluse în listă și a standardelor de puritate a acestora constituie măsuri tehnice de punere în aplicare; întrucât pentru a simplifica și accelera aceste proceduri și a facilita aplicarea lor este recomandabil să se asigure o strânsă cooperare între statele membre și Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru produsele alimentare înființat prin Decizia 69/414/CEE a Consiliului (4),
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se aplică solvenților de extracție utilizați sau destinați utilizării în producția de alimente sau ingrediente alimentare.
   Prezenta directivă nu se aplică solvenților de extracție utilizați în producția de aditivi alimentari, vitamine sau alți aditivi nutritivi, decât dacă acești aditivi alimentari, vitamine sau aditivi nutritivi sunt incluși în anexă.
   Cu toate acestea, statele membre se vor asigura că utilizarea aditivilor alimentari, a vitaminelor sau a altor aditivi nutritivi nu determină prezența în produsele alimentare a solvenților de extracție în cantități reziduale periculoase pentru sănătatea umană.
   (2)   Prezenta directivă nu aduce atingere legislației statelor membre privind utilizarea metanolului, propan-1-olului, propan-2-olului și tricloretilenei ca solvenți de extracție în fabricarea de produse alimentare și ingrediente alimentare.
   (3)   În sensul prezentei directive:

               (a)

               prin „solvent” se înțelege orice substanță folosită pentru dizolvarea unui produs alimentar sau a unei componente a acestuia, inclusiv orice agenți contaminanți prezenți în sau pe produsul alimentar;

               (b)

               prin „solvent de extracție” se înțelege solventul utilizat în procedura de extracție în timpul prelucrării materiilor prime, a produselor alimentare sau a componentelor și ingredientelor acestor produse și care este eliminat, dar care poate determina prezența neintenționată, dar inevitabilă din punct de vedere tehnic, a reziduurilor sau derivatelor în produsul alimentar sau ingredientul alimentar.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre autorizează utilizarea ca solvenți de extracție la fabricarea produselor alimentare sau a ingredientelor alimentare a substanțelor și materiilor incluse în anexă, în condițiile de utilizare și, după caz, până la limitele reziduale maxime specificate în anexa menționată.
   Statele membre nu pot interzice, restrânge sau obstrucționa introducerea pe piață a produselor alimentare sau ingredientelor alimentare din rațiuni privind solvenții de extracție utilizați sau reziduurile acestora, în cazul în care aceștia respectă prevederile prezentei directive.
   (2)   Statele membre nu autorizează utilizarea altor substanțe și materii ca solvenți de extracție și nici nu extind condițiile de utilizare sau nivelul admis al reziduurilor solvenților de extracție trecuți în anexă dincolo de specificațiile din aceasta.
   (3)   Până la adoptarea dispozițiilor comunitare privind substanțele utilizate pentru diluarea și dizolvarea aromelor, statele membre au posibilitatea să permită, pe teritoriul lor, utilizarea ca solvenți pentru extracția aromelor din materii aromatice naturale a substanțelor utilizate pentru diluarea sau dizolvarea aromelor.
   (4)   Apa la care s-au adăugat substanțe de reglare a acidității sau alcalinității, alte substanțe alimentare cu proprietăți de solvent, precum și etanolul sunt autorizate ca solvenți de extracție la fabricarea produselor alimentare și ingredientelor alimentare.
   (5)   În termen de doi ani de la adoptarea prezentei directive, Comisia, după consultarea Comitetului științific pentru alimentație, reexaminează dispozițiile privind partea I din anexă și următoarele substanțe și propune modificările necesare, hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 100a din tratat:

               Butan-1-ol

               Butan-2-ol

               Metilpropan-1-ol

               Metilpropan-2-ol

               Acetat de metil

               Ciclohexan

               Diclormetan

               Hexan

               Etilmetilcetonă

               Izobutan

               Dietil eter

         Ca parte a acestei modificări, Consiliul decide dacă reziduurile solvenților de extracție incluși în partea III din anexă ar trebui să se refere mai degrabă la arome decât la produsele alimentare.
   (6)   Comisia, după consultarea Comitetului științific pentru alimentație, reexaminează situația referitoare la substanțele menționate la articolul 1 alineatul (2) și înaintează Consiliului propunerea corespunzătoare:

               —

               la trei ani după adoptarea prezentei directive, în ceea ce privește metanolul, propan-1-olul și propan-2-olul;

               —

               la șapte ani după adoptarea prezentei directive, în ceea ce privește tricloretilena.

         Articolul 3
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura faptul că substanțele și materiile cuprinse în anexă ca solvenți de extracție îndeplinesc următoarele criterii de puritate:

               (a)

               nu conțin o cantitate periculoasă din punct de vedere toxicologic din nici un element sau substanță;

               (b)

               sub rezerva exceptărilor care decurg din criteriile de puritate menționate la litera (c), nu conțin mai mult de 1 mg/kg de arsenic sau mai mult de 1 mg/kg de plumb;

               (c)

               îndeplinesc criteriile de puritate prevăzute la articolul 4.

         Articolul 4
   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 6, se stabilesc:

               (a)

               metodele de analiză necesare pentru verificarea conformității cu criteriile de puritate generale și specifice menționate la articolul 3;

               (b)

               procedura de prelevare a probelor și metodele de analiză calitativă și cantitativă a solvenților de extracție prevăzuți în anexă și utilizați în produsele alimentare sau în ingredientele alimentare;

               (c)

               dacă este necesar, criteriile de puritate specifică a solvenților de extracție incluși în anexă și, în special, limitele maxime admise pentru conținutul de mercur, plumb și cadmiu din acești solvenți; aceste criterii vor fi adoptate în termen de trei ani de la data adoptării prezentei directive.

         Articolul 5
   (1)   În cazul în care un stat membru, ca urmare a unor informații noi sau a reevaluării informațiilor existente, efectuată de la adoptarea prezentei directive, are motive precise să considere că utilizarea în produsele alimentare a oricăreia dintre substanțele cuprinse în anexă sau că nivelul uneia sau al mai multora dintre componentele menționate la articolul 3 poate fi dăunător sănătății, deși respectă condițiile prevăzute de prezenta directivă, are posibilitatea să suspende sau să restrângă temporar aplicarea dispozițiilor în cauză pe teritoriul său. Acesta trebuie să informeze de îndată celelalte state membre și Comisia asupra acestei hotărâri și să prezinte motivele deciziei luate.
   (2)   Comisia examinează cât mai curând posibil motivele prezentate de statul membru respectiv și consultă Comitetul permanent pentru alimentație, apoi își exprimă avizul și ia măsurile corespunzătoare, care pot înlocui măsurile menționate la alineatul (1).
   (3)   În cazul în care Comisia consideră că sunt necesare modificări ale directivei pentru rezolvarea dificultăților menționate la alineatul (1) și pentru protejarea sănătății umane, aceasta inițiază procedura prevăzută la articolul 6 în vederea adoptării acestor modificări. În acest caz, statul membru care adoptă măsuri de protecție le poate menține, până la intrarea în vigoare a modificărilor pe teritoriul său.
   Articolul 6
   (1)   În cazul în care se urmează procedura prevăzută de prezentul articol, președintele prezintă problema Comitetului permanent pentru alimentație.
   (2)   Reprezentantul Comisiei înaintează comitetului un proiect al măsurilor care trebuie luate. Comitetul își exprimă avizul cu privire la acest proiect într-un termen stabilit de președinte în funcție de urgența problemei. Avizul se exprimă cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat în cazul deciziilor pe care Consiliul este solicitat să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre din cadrul comitetului sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile preconizate în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul Comitetului.

                           (b)

                           În cazul în care măsurile preconizate nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau în lipsa unui aviz, comitetul înaintează imediat Consiliului o propunere privind măsurile care trebuie luate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           În cazul în care, la expirarea termenului de trei luni de la data sesizării problemei, Consiliul nu adoptă nici o măsură, Comisia adoptă măsurile propuse.

         Articolul 7
   (1)   Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că substanțele incluse în anexă și destinate utilizării ca solvenții de extracție în produsele alimentare și ingredientele alimentare nu pot fi comercializate decât dacă pe ambalajul, containerele sau etichetele acestora figurează următoarele informații ușor vizibile, clar lizibile și de neșters:

               (a)

               denumirea comercială indicată în anexă;

               (b)

               o indicație clară a faptului că materialul are calitatea adecvată pentru a fi utilizat în extracția alimentelor sau ingredientelor alimentare;

               (c)

               o referire prin care șarja sau lotul să poată fi identificat(ă);

               (d)

               numele sau denumirea comercială și adresa producătorului sau ambalatorului sau ale unui vânzător stabilit în Comunitate;

               (e)

               cantitatea netă în unități de volum;

               (f)

               dacă este necesar, condițiile speciale de depozitare sau condițiile de utilizare.

         (2)   Prin derogare de la alineatul (1), informațiile specificate la literele (c), (d), (e) și (f) de la alineatul respectiv pot figura chiar și numai în documentele de transport referitoare la șarjă sau lot, care se vor furniza odată cu sau înaintea livrării.
   (3)   Prezentul articol nu aduce atingere dispozițiilor comunitare mai precise sau mai extinse cu privire la greutăți și unități de măsură sau dispozițiilor aplicabile la clasificare, ambalare și etichetare sau la substanțele și preparatele periculoase.
   (4)   Statele membre se abțin de la stabilirea unor cerințe mai detaliate decât cele cuprinse de prezentul articol cu privire la modul în care trebuie să figureze specificațiile prevăzute.
   Statele membre se asigură, cu toate acestea, că vânzarea solvenților de extracție este interzisă pe teritoriul lor, în cazul în care specificațiile prevăzute de prezentul articol nu figurează într-un limbaj accesibil cumpărătorilor, exceptând situația în care s-au luat alte măsuri care asigură informarea cumpărătorului. Această prevedere nu împiedică indicarea specificațiilor în mai multe limbi.
   Articolul 8
   (1)   Prezenta directivă se aplică, de asemenea, tuturor solvenților de extracție utilizați sau destinați utilizării în producția de alimente sau ingrediente importate în Comunitate.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică solvenților de extracție sau produselor alimentare destinate exportului în afara Comunității.
   Articolul 9
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de trei ani de la adoptarea sa, astfel încât să autorizeze de la acea dată introducerea pe piață și utilizarea solvenților de extracție care respectă dispozițiile prezentei directive și să interzică introducerea pe piață și utilizarea solvenților de extracție neconformi. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la acestea.
   Articolul 10
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 13 iunie 1988.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. KIECHLE

      (1)  JO C 312, 17.11.1983, p. 3 și

      JO C 77, 23.3.1985, p. 7.

      (2)  JO C 12, 14.1.1985, p. 152 și

      JO C 68, 14.3.1988, p. 51.

      (3)  JO C 206, 6.8.1984, p. 7.

      (4)  JO L 291, 19.11.1969, p. 9.
   ANEXĂ
   SOLVENȚII DE EXTRACȚIE CARE POT FI UTILIZAȚI ÎN PROCESUL DE PRELUCRARE A MATERIILOR PRIME, PRODUSELOR ALIMENTARE, COMPONENTELOR ALIMENTARE SAU INGREDIENTELOR ALIMENTARE
   PARTEA I
   Solvenții de extracție care trebuie folosiți în conformitate cu bunele practici de fabricație pentru toate utilizările (1)

               Denumire

               Propan

               Butan

               Acetat de butil

               Acetat de etil

               Etanol

               Dioxid de carbon

               Acetonă

               Oxizi de azot

         PARTEA II
   Solvenți de extracție pentru care sunt specificate condițiile de utilizare

               Denumire

               Condiții de utilizare
               (descriere sumară a extracției)

               Limitele maxime de reziduuri în aliment sau ingredientul alimentar după extracție

               Hexan (2)

               Producerea sau fracționarea grăsimilor și uleiurilor și producerea untului de cocos
               Prepararea produselor proteice și a făinurilor degresate
               Prepararea cerealelor degresate
               Produse din soia degresate

               5 mg/kg în grăsimi, uleiuri sau unt de cocos
               10 mg/kg în alimentele care conțin produse proteice și făinuri degresate
               5 mg/kg în cereale degresate
               30 mg/kg în produsul din soia destinat consumatorului final

               Acetat de metil

               Decofeinizarea sau înlăturarea compușilor iritanți sau amari din cafea și ceai
               Producerea zahărului din melase

               20 mg/kg în cafea sau ceai
               1 mg/kg în zahăr

               Etilmetilcetonă

               Fracționarea grăsimilor și uleiurilor
               Decofeinizarea sau înlăturarea compușilor iritanți sau amari din cafea și ceai

               5 mg/kg în uleiuri sau grăsimi
               20 mg/kg în cafea sau ceai

               Diclormetan

               Decofeinizarea sau înlăturarea compușilor iritanți sau amari din cafea și ceai

               10 mg/kg în cafeaua prăjită și 5 mg/kg în ceai (3)

         PARTEA III
   Solvenți de extracție pentru care sunt specificate condițiile de utilizare

               Denumire

               Limitele maxime de reziduuri din aliment, determinate de utilizarea solvenților de extracție la prepararea aromelor din materii aromatice naturale

               Dietil eter

               2 mg/kg

               Izobutan

               1 mg/kg

               Hexan

               1 mg/kg

               Ciclohexan

               1 mg/kg

               Acetat de metil

               1 mg/kg

               Butan-1-ol

               1 mg/kg

               Butan-2-ol

               1 mg/kg

               Etilmetilcetonă

               1 mg/kg

               Diclormetan

               0,1 mg/kg (4)

               Metil-propan-1-ol

               1 mg/kg

      (1)  Se consideră că un solvent de extracție este utilizat conform bunelor practici de fabricație dacă utilizarea sa determină numai prezența de reziduuri sau derivate în cantități inevitabile din punct de vedere tehnic care nu periclitează sănătatea umană.

      (2)  Hexanul este un produs comercial care constă în principal din hidrocarburi aciclice saturate cu șase atomi de carbon și distilare între 64 °C și 70 °C.

      (3)  Acest nivel va fi redus la 5 mg/kg la trei ani după adoptarea prezentei directive.

      (4)  Excepție: 1 mg/kg în produsele de cofetărie și patiserie care conțin arome caracteristice alimentului respectiv, care se obțin din extracte de băuturi alcoolice cu tărie alcoolică mai mare de 35°.


title: Commission Directive 92/4/EEC of 10 February 1992 amending Council Directive 78/663/EEC laying down specific criteria of purity for emulsifiers, stabilizers, thickeners and gelling agents for use in foodstuffs

text:
               13/Volumul 11

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               10

         31992L0004

               L 055/96

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 92/4/CEE A COMISIEI

   din 10 februarie 1992
   de modificare a Directivei 78/663/CEE a Consiliului de stabilire a criteriilor specifice de puritate pentru emulsificatori, stabilizatori, agenți de îngroșare și agenți de coagulare pentru utilizarea în produse alimentare
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 89/107/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare destinate consumului uman (1), în special articolul 3 alineatul (3),
   întrucât, pentru a lua în considerare specificațiile adoptate de Codex Alimentarius, precum și noile tehnici de producție, este necesară modificarea Directivei 78/663/CEE a Consiliului (2), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/612/CEE a Comisiei (3);
   întrucât, în conformitate cu articolul 6 din Directiva 89/107/CEE, a fost consultat Comitetul științific pentru alimentație umană în legătură cu prevederile susceptibile de a afecta sănătatea publică;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produse alimentare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 78/663/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iunie 1993 și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 1992.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 40, 11.2.1989, p. 27.

      (2)  JO L 223, 14.8.1978, p. 7.

      (3)  JO L 326, 24.11.1990, p. 58.
   ANEXĂ
   Anexa la Directiva 78/663/CEE se modifică după cum urmează:
   La substanța E 473 — Sucroesteri:

               (a)

               ultima teză de la rubrica referitoare la descrierea chimică se înlocuiește cu următoarea teză:
               „Pentru prepararea acestora nu se pot utiliza solvenți organici, cu excepția dimetilsulfoxidei, dimetilformamidei, acetatului de etil, izopropanolului, izobutanolului și metiletilcetonei.”;

               (b)

               la punctul referitor la conținutul de izobutanol, se adaugă următorul punct:
               „Conținut de metiletilcetonă/cel mult 10 mg/kg.”


title: Directiva Comisiei din 16 ianuarie 1991 de completare a Directivei 88/388/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora

text:
               13/Volumul 10

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               45

         31991L0071

               L 042/25

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 16 ianuarie 1991
   de completare a Directivei 88/388/CEE a Consiliului de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora
   (91/71/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 88/388/CEE a Consiliului din 22 iunie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind aromele utilizate în produsele alimentare și materiile sursă pentru producerea acestora (1), în special articolul 6 alineatul (4),
   întrucât diferența dintre actele cu putere de lege și actele administrative ale statelor membre privind etichetarea aromelor destinate vânzării către consumatorul final poate afecta libera circulație a acestor produse și poate crea condiții inegale de concurență;
   întrucât obiectivul principal al oricărei reglementări privind etichetarea aromelor trebuie să fie informarea și protejarea consumatorului;
   întrucât conform procedurii prevăzute la articolul 9 din Directiva 88/388/CEE, Comitetul permanent pentru alimentație a primit un proiect cu măsurile care urmează să fie adoptate și că acesta nu a fost în măsură să emită un aviz; întrucât, ulterior, în conformitate cu aceleași proceduri, Comisia a înaintat Consiliului o propunere cu măsurile care urmează să fie adoptate;
   întrucât Consiliul nu adoptă nici un fel de măsuri până la expirarea termenului acordat de trei luni, Comisia trebuie să adopte măsurile menționate,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Se adăugă următorul articol:

      „Articolul 9a
      (1)   Aromele destinate vânzării către consumatorul final nu pot fi comercializate în cazul în care etichetele lor nu conțin următoarele informații obligatorii, care trebuie să fie vizibile, clare și care nu pot fi ușor șterse:

                  (a)

                  termenul «aromă» sau o denumire mai specifică sau o descriere a aromei;

                  (b)

                  mențiunea «pentru produsele alimentare» sau o referire mai specifică la produsul alimentar pentru care este destinată aroma respectivă;

                  (c)

                  data termenului minim de valabilitate în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) punctul 4 și articolul 9 din Directiva 79/112/CEE a Consiliului (2);

                  (d)

                  condițiile speciale de depozitare și utilizare;

                  (e)

                  instrucțiunile de utilizare, în cazul în care omiterea acestora împiedică utilizarea corespunzătoare a aromei;

                  (f)

                  cantitatea netă exprimată în unități de masă sau volum;

                  (g)

                  denumirea sau denumirea comercială și adresa fabricantului, a ambalatorului sau a unui vânzător stabilit în Comunitate;

                  (h)

                  o indicație sau un semn de identificare a lotului în conformitate cu Directiva 89/396/CEE a Consiliului (3);

                  (i)

                  în cazul unui amestec de arome cu alte substanțe, o listă în ordine descrescătoare cu greutățile din amestec pentru:

                              —

                              aroma sau aromele în cauză, în conformitate cu litera (a);

                              —

                              denumirile tuturor celorlalte substanțe sau, după caz, numerele lor CEE.

            (2)   Termenul «natural» sau orice altă expresie care, în esență, are același înțeles poate fi utilizat doar pentru aromele în care componentul aromatizant conține în exclusivitate substanțele aromatizante în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) litera (b) punctul (i) și/sau preparatele aromatizante prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (c). În cazul în care descrierea comercială a aromelor conține o referință la un produs alimentar sau la o sursă aromatizantă, termenul «natural» sau orice altă expresie care are un înțeles echivalent poate fi utilizat numai în cazul în care componentul aromatizant a fost izolat în totalitate sau aproape în totalitate de produsul alimentar sau sursa aromatizantă respectivă prin procese fizice, procese enzimatice sau microbiologice sau prin procesele tradiționale de pregătire a produselor alimentare.
      (3)   Mențiunile prevăzute de prezentul articol se furnizează într-un limbaj ușor de înțeles de către cumpărători, în cazul în care nu s-au luat alte măsuri prin care se asigură informarea cumpărătorului. Prezenta dispoziție nu împiedică indicarea mențiunilor în cauză în mai multe limbi.

   Articolul 2
   (1)   Statele membre își modifică actele cu putere de lege și actele administrative, după caz, pentru:

               —

               a permite comerțul cu produse conforme cu prezenta directivă până la 30 iunie 1992;

               —

               a interzice comerțul cu produse neconforme cu prezenta directivă începând din 1 ianuarie 1994.

         Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la acestea.
   (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 16 ianuarie 1991.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 184, 15.7.1988, p. 61.

      (2)  JO L 33, 8.2.1979, p. 1.

      (3)  JO L 186, 30.6.1989, p. 21.”


title: Directiva 93/10/CEE a Comisiei din 15 martie 1993 privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare

text:
               13/Volumul 11

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               182

         31993L0010

               L 093/27

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 93/10/CEE A COMISIEI

   din 15 martie 1993
   privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să vină în contact cu produsele alimentare (1), în special articolul 3,
   după consultarea Comitetului științific pentru alimentația umană,
   întrucât numărul și natura modificărilor care au trebuit aduse și care trebuie aduse în prezent Directivei 83/229/CEE a Consiliului din 25 aprilie 1993 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare (2), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/15/CEE a Comisiei (3), indică necesitatea înlocuirii directivei respective;
   întrucât măsurile comunitare prevăzute de prezenta directivă nu sunt numai necesare, dar și indispensabile pentru realizarea obiectivelor pieței interne; întrucât aceste obiective nu pot fi atinse individual de statele membre; întrucât, mai mult decât atât, realizarea acestora la nivel comunitar este prevăzută deja de Directiva 89/109/CEE;
   întrucât articolul 2 din Directiva 89/109/CEE stabilește ca materialele și obiectele, în starea lor de produse finite, nu trebuie să transfere produselor alimentare constituenții lor într-o cantitate susceptibilă de a prezenta un pericol pentru sănătatea umană sau de a putea produce o schimbare inacceptabilă în compoziția produselor alimentare;
   întrucât, pentru atingerea acestui obiectiv, în cazul foliei de celuloză regenerată, un instrument adecvat îl constituie o directivă specială în sensul articolului 3 din Directiva 89/109/CEE;
   întrucât cofrajele sintetice din celuloză regenerată trebuie să facă obiectul unor dispoziții speciale;
   întrucât, metoda de determinare a absenței migrării substanțelor colorante trebuie stabilită ulterior;
   întrucât, până la redactarea unor criterii de puritate și a unor metode de analiză, dispozițiile de drept intern sunt aplicabile;
   întrucât stabilirea unei liste de substanțe autorizate, însoțite de limite cantitative care nu trebuie depășite, este suficientă, în acest caz specific, în principiu, pentru a atingerea obiectivului prevăzut la articolul 2 din Directiva 89/109/CEE;
   întrucât, cu toate acestea, eterul bis(2-hidroxietilic) (= dietilenglicol) și etandiolul (= monoetilenglicol) pot migra într-o mare măsură pe anumite produse alimentare și întrucât, pentru evitarea acestei posibilități, ca o măsură preventivă, ar trebui să se stabilească definitiv cantitățile maxime autorizate de astfel de substanțe în alimentele care au fost în contact cu folie de celuloză regenerată;
   întrucât, pentru a se proteja sănătatea consumatorului, trebuie să se evite contactul direct dintre produsele alimentare și suprafețele de folie de celuloză regenerată imprimate;
   întrucât declarația scrisă prevăzută la articolul 6 alineatul (5) din Directiva 89/109/CEE trebuie să fie prevăzută, în cazul utilizării profesionale a foliei de celuloză regenerată, pentru materialele și obiectele care vin în contact cu produsele alimentare, cu excepția celor care, prin natura lor, sunt destinate acestei utilizări;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produse alimentare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă este o directivă specială în sensul articolului 3 din Directiva 89/109/CEE.
   (2)   Prezenta directivă se aplică foliei de celuloză regenerată în sensul descrierii prezentate în anexa I și care prezintă următoarele caracteristici:

               (a)

               constituie un produs finit în sine sau

               (b)

               face parte dintr-un produs finit care conține și alte materiale,

         și care vine în contact cu produsele alimentare sau care, prin natura sa, este în contact cu acestea.
   (3)   Prezenta directivă nu se aplică pentru:

               (a)

               folia de celuloză regenerată care, pe partea care vine în contact cu produsele alimentare sau pe partea care, prin natura sa, este într-un astfel de contact, prezintă un strat de protecție care depășește 50 mg/dm2;

               (b)

               cofrajele sintetice de celuloză regenerată.

         Articolul 2
   (1)   Pentru producerea foliei de celuloză regenerată se utilizează numai acele substanțe sau grupe de substanțe menționate în anexa II și numai în condițiile stabilite în aceasta.
   (2)   Prin derogare de la alineatul (1), se pot utiliza și alte substanțe decât cele menționate în anexa II în cazul în care aceste substanțe sunt utilizate ca substanțe colorante (coloranți sau pigmenți) sau ca adezivi, cu condiția să nu existe nici o urmă de migrare a acestora, detectabilă printr-o metodă validată, în sau pe produsele alimentare.
   Articolul 3
   Suprafețele imprimate din folie de celuloză regenerată nu trebuie să vină în contact cu produsele alimentare.
   Articolul 4
   (1)   La nivelul stadiilor de comercializare, altele de cât cel al vânzării cu amănuntul, materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare sunt însoțite de o declarație scrisă în conformitate cu articolul 6 alineatul (5) din Directiva 89/109/CEE.
   (2)   Alineatul (1) nu se aplică materialelor și obiectelor fabricate din folie de celuloză regenerată care, prin natura lor, sunt destinate în mod clar să vină în contact cu produsele alimentare.
   (3)   În cazul în care se indică condiții speciale de utilizare, materialul sau obiectul fabricat din folie de celuloză regenerată se etichetează corespunzător.
   Articolul 5
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive începând de la 1 ianuarie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre:

               —

               permit comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu produsele alimentare conforme cu prezenta directivă începând de la 1 ianuarie 1994;

               —

               interzic, începând de la 1 ianuarie 1994, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu produsele alimentare neconforme cu prezenta directivă și nici cu Directiva 83/229/CEE;

               —

               interzic, începând de la 1 ianuarie 1995, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu produsele alimentare neconforme cu prezenta directivă, dar conforme cu Directiva 83/229/CEE.

         (2)   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 6
   (1)   Directiva 83/229/CEE se abrogă de la 1 ianuarie 1994.
   (2)   Trimiterile la Directiva 83/229/CEE se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de concordanță prevăzut la anexa III.
   Articolul 7
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 martie 1993.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 40, 11.2.1989, p. 38.

      (2)  JO L 123, 11.5.1983, p. 31.

      (3)  JO L 102, 16.4.1992, p. 44.
   ANEXA I
   DESCRIEREA FOLIEI DE CELULOZĂ REGENERATĂ
   Folia de celuloză regenerată este o foaie subțire de material obținut dintr-o celuloză rafinată derivată din lemn sau bumbac nereciclabil. Pentru îndeplinirea cerințelor tehnice se pot adăuga substanțe corespunzătoare atât în masă, cât și pe suprafață. Folia de celuloză regenerată poate fi acoperită pe o parte sau pe ambele părți de un strat de protecție.
   ANEXA II
   LISTA DE SUBSTANȚE AUTORIZATE PENTRU FABRICAREA FOLIEI DE CELULOZĂ REGENERATĂ
   N.B.

               —

               Procentajele din prima și din a doua parte din prezenta anexă sunt exprimate în masă/masă (m/m) și sunt calculate în funcție de cantitatea de folie de celuloză regenerată deshidratată și fără strat de protecție.

               —

               Denumirile tehnice uzuale sunt menționate în paranteze pătrate.

               —

               Substanțele utilizate vor fi de o calitate tehnică bună în ceea ce privește criteriile de puritate.

         PRIMA PARTE
   FOLIE DE CELULOZĂ REGENERATĂ FĂRĂ STRAT PROTECTOR

               Denumiri

               Restricții

                              A.

                           Celuloză regenerată

               Nu mai puțin de 72 % (m/m)

         B.   Aditivi

                           1.

                           Agenți de înmuiere

               Nu mai mult de 27 % (m/m) în total

                           –

                           Eter bis (2-hidroxietilic) [= dietilenglicol]

               Numai pentru folii care vor fi acoperite de un strat protector și apoi folosite pentru produsele alimentare care nu sunt umede, adică nu au un conținut de apă care este liber la suprafață din punct de vede fizic. Cantitatea totală de eter bis (2-hidroxietilic) și de etandiol prezentă în alimentele care au fost în contact cu folie de acest tip nu trebuie să depășească 30 mg/kg de produs alimentar.

                           –

                           Etandiol [= monoetilenglicol]

                           –

                           1,3-butandiol

                           –

                           Glicerină

                           –

                           1,2-propandiol [= 1,2 propilenglicol]

                           –

                           Oxid de polietilenă [= polietilenglicol]

               Greutate moleculară medie între 250 și 1 200

                           –

                           Oxid de 1,2-polipropilenă [= 1,2-polipropilenglicol]

               Greutate moleculară medie nu mai mare de 400 și conținut liber de 1,3-propandiol nu mai mare de 1 % (m/m) în substanță

                           –

                           Sorbitol

                           –

                           Tetraetilenglicol

                           –

                           Trietilenglicol

                           –

                           Uree

                           2.

                           Alți aditivi

               Nu mai mult de 1 % (m/m) în total

                  Prima clasă

               Cantitatea de substanță sau a grupei de substanțe de la fiecare rubrică nu poate să depășească 2 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Acid acetic și sărurile sale de NH4, Ca, Mg, K și Na

                           –

                           Acid ascorbic și sărurile sale de NH4, Ca, Mg, K și Na

                           –

                           Acid benzoic și benzoat de sodiu

                           –

                           Acid formic și sărurile sale de NH4, Ca, Mg, K și Na

                           –

                           Acizi grași liniari, saturați sau nesaturați, cu un număr par de carbon de la C8 la C20 inclusiv și acizii behenic și ricinoleic și sărurile de NH4, Ca, Mg, K, Na, Al, Zn ale acestora

                           –

                           Acid citric, D și L-lactic, maleic, L-tartaric și sărurile lor de Na și K

                           –

                           Acid sorbic și sărurile sale de NH4, Ca, Mg, K și Na

                           –

                           Amidele acizilor grași liniari, saturați sau nesaturați, cu un număr par de atomi de carbon de la C8 la C20 inclusiv și amidele acizilor behenic și ricinoleic

                           –

                           Tipuri de amidon și făină naturale, comestibile

                           –

                           Tipuri de amidon și făină modificate prin tratament chimic

                           –

                           Amiloză

                           –

                           Carbonați și cloruri de calciu și magneziu

                           –

                           Esteri ai glicerinei cu acizi grași liniari, saturați sau nesaturați, cu un număr par de atomi de carbon de la C8 la C20 inclusiv și/sau cu acid adipic, citric, 12-hidroxistearic (oxistearin), ricinoleic

                           –

                           Esteri ai polioxietilenei (8 la 14 grupări de oxietilenă) cu acizi grași liniari, saturați sau nesaturați, cu un număr par de atomi de carbon de la C8 la C20 inclusiv

                           –

                           Esteri ai sorbitolului cu acizi grași liniari, saturați sau nesaturați, cu un număr par de atomi de carbon de la C8 la C20 inclusiv

                           –

                           Mono- și/sau diesteri ai acidului stearic cu etandiol și/sau eter bis(2-hidroxietilic) și/sau trietilen glicol

                           –

                           Oxizii și hidroxizii aluminiului, calciului, magneziului și siliciului, silicații și silicații hidratați de aluminiu, calciu, magneziu și potasiu

                           –

                           Oxidul de polietilenă [= polietilenglicol]

               Greutate moleculară medie între 1 200 și 4 000

                           –

                           Propionat de sodiu

                  Clasa a doua

               Cantitatea totală de substanțe nu trebuie să depășească 1 mg/dm2 de folie fără strat protector și cantitatea de substanță sau a grupei de substanță de la fiecare rubrică nu trebuie să depășească 0,2 mg/dm2 (sau o limită mai mică dacă este specificată) de folie fără strat de protecție

                           –

                           Sulfonat de sodiu alchil (C8 la C18) benzen

                           –

                           Sulfonat de sodiu izopropil naftalină

                           –

                           Sulfat de sodiu alchil (C8 la C18)

                           –

                           Sulfonat de sodiu alchil (C8 la C18)

                           –

                           Dioctilsulfosuccinat de sodiu

                           –

                           Distearat de monoacetat de dihidroxietil dietilen triamină

               Nu mai mult de 0,05 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Sulfați de lauril amoniu, magneziu și potasiu

                           –

                           N,N′-distearoil diaminoetan, N,N′-dipalmitoil diaminoetan, N,N′-dioleoil diaminoetan

                           –

                           2-heptadecil-4,4-bis (metilen-stearat) oxazolină

                           –

                           Etilsulfat de polietilenă-aminostearamidă

               Nu mai mult de 0,1 mg/dm2 de folie fără strat protector

                  Clasa a treia – Agent de fixare

               Cantitatea totală de substanțe nu poate depăși 1 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Produsul de condensare al melaminform-aldehidei nemodificate sau care poate să fie modificată cu unul sau mai mulți dintre pro-dușii următori:

                                       butanol, dietilentriamină, etanol, trietilentetramină, tetraetilenpentamină, tri-(2-hidroxietil)amină, 3,3′-diaminodipropilamină, 4,4′-diaminodibutilamină

               Conținut de formaldehidă liberă nu mai mare de 0,5 mg/dm2 de folie fără strat protector
               Conținut de melamină liberă nu mai mare de 0,3 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Produsul de condensare melamin-uree formaldehidă modificat cu tris-(2-hidroxietil)amină

               Conținut de formaldehidă liberă nu mai mare de 0,5 mg/dm2 de folie fără strat protector
               Conținut de melamină liberă nu mai mare de 0,3 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Polialchilenamine reticulate cationice:

                                       (a)

                                       poliamidă-epiclorhidrină, rășină bazată pe diaminopropilmetilamină și epiclorhidrină

                                       (b)

                                       poliamidă-epiclorhidrină, rășină bazată pe epiclorhidrină, acid adipic, caprolactamă, dietilentriamină și/sau etilendiamină

                                       (c)

                                       poliamidă-epiclorhidrină, rășină bazată pe acid adipic, dietilentriamină și epiclorhidrină, sau un amestec de epiclorhidrină și amoniac

                                       (d)

                                       poliamidă-poliamină-epiclorhidrină, rășină bazată pe epiclorhidrină, adipat de dimetil și dietilentriamină

                                       (e)

                                       poliamidă-poliamină-epiclorhidrină, rășină bazată pe epiclorhidrină, adipamidă și diaminopropilmetilamină

               În conformitate cu directivele Comunității și în absența lor, cu legislația internă, până la adoptarea directivelor comunitare

                           –

                           Polietilenamine și polietilenimine

               Nu mai mult de 0,75 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Produsul de condensare uree - formaldehidă nemodificat sau care poate fi modificat cu unul sau mai mulți dintre produșii următori:

                                       acid aminometilsulfonic, acid sulfanilic, butanol, diaminobutan, diaminoetilamină, diaminodipropilamină, diaminopropan, dietilentriamină, etanol, guanidină, metanol, tetraetilenpentamină, trietilentetramină, sulfit de sodiu

               Conținut de formaldehidă liberă nu mai mare de 0,5 mg/dm2 de folie fără strat protector

                  Clasa a patra

               Cantitatea totală de substanțe nu trebuie să depășească 0,01 mg/dm2 de folie fără strat protector

                           –

                           Produși rezultați în urma reacției aminelor uleiurilor comestibile cu oxidul de polietilenă

                           –

                           Sulfat de lauril monoetanolamină

         PARTEA A DOUA
   FOLIE DE CELULOZĂ REGENERATĂ CU STRAT PROTECTOR

               Denumiri

               Restricții

                              A.

                           Celuloză regenerată

               A se vedea prima parte

                              B.

                           Aditivi

               A se vedea prima parte

                              C.

                           Stratul protector

               Nu mai mult de 50 mg de strat protector/dm2 de folie pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           1.

                           Polimeri

               Cantitatea totală de substanțe nu trebuie să depășească 50 mg/dm2 de strat protector pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Etil, hidroxietil, hidroxipropil și eterii metilici ai celulozei

                           –

                           Nitroceluloză

               Nu mai mult de 20 mg/dm2 de strat protector pe partea care vine în contact cu produsele alimentare; conținutul de azot între 10,8 % (m/m) și 12,2 % (m/m) în nitroceluloză

                           –

                           Polimeri, copolimeri și amestecurile lor obținute din următoarele substanțe:

                                       Acetali de vinil derivați din aldehide saturate (C1 la C6)

                                       Acetat de vinil

                                       Eteri alchili (C1 la C4) vinilici

                                       Acizii acrilic, crotonic, itaconic, maleic, metacrilic și esterii acestora

                                       Butadienă

                                       Stiren

                                       Metilstiren

                                       Clorură de viniliden

                                       Acrilonitril

                                       Metacrilonitril

                                       Etilenă, propilenă, 1- și 2-butilenă

               În conformitate cu directivele comunitare și, în absența acestora, cu legislația internă până la adoptarea directivelor comunitare

               Clorură de vinil

               Conform Directivei 78/142/CEE
               (JO L 44, 15.2.1978, p. 15)

                           2.

                           Rășini

               Cantitatea totală de substanțe nu poate depăși 12,5 mg/dm2 de strat protector pe partea care vine în contact cu produsele alimentare și numai pentru producerea foliilor de celuloză regenerată cu strat protector bazat pe nitroceluloză sau copolimerul clorură de vinil cu acetat de vinil

                           –

                           Cazeină

                           –

                           Colofoniu și/sau produșii săi de polimerizare, hidrogenare, sau disproporționare și esterii acestora cu alcoolul metilic, etilic sau polivalent C2 la C6 sau amestecuri ale acestor alcooli

                           –

                           Colofoniu și/sau produșii săi de polimerizare, hidrogenare, sau disproporționare condensați cu acizii acrilic, maleic, citric, fumaric și/sau ftalic și/sau 2,2 bis (4-hidroxifenil)propan formaldehidă și esterificați cu alcoolul metilic, etilic, sau polivalenți C2 la C6 sau amestecuri ale acestor alcooli

                           –

                           Esteri derivați din eter bis(2-hidroxietilic) cu produșii de adiție ai betapinenei și/sau dipentenei și/sau diterpenei și anhidridei maleice

                           –

                           Gelatină comestibilă

                           –

                           Ulei de ricin și produșii săi de dehidratare sau hidrogenare și produșii săi de condensare cu poliglicerol, acizii adipic, citric, maleic, ftalic și sebacic

                           –

                           Rășină naturală [= damar]

                           –

                           Poli-beta-pinenă [= rășini terpenice]

                           –

                           Rășini ureo-formaldehidice (a se vedea agenți de fixare)

                           3.

                           Plastifianți

               Cantitatea totală de substanțe nu trebuie să depășească 6 mg/dm2 de strat protector pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Citrat de acetil tributilic

                           –

                           Citrat de acetil tri(2-etilhexilic)

                           –

                           Adipat de di-izobutil

                           –

                           Adipat de di-n-butil

                           –

                           Azelat de di-n-hexil

                           –

                           Butilbenzilftalat

               Nu mai mult de 2,0 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Ftalat de di-n-butil

               Nu mai mult de 3,0 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Ftalat de diciclohexil

               Nu mai mult de 4,0 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Fosfat de 2-etilhexil difenil

               Nu mai mult de 2,5 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Monoacetat de glicerină [= monoacetin]

                           –

                           Diacetat de glicerină [= diacetin]

                           –

                           Triacetat de glicerină [= triacetin]

                           –

                           Sebacat de di-butil

                           –

                           Sebacat de di(2-etilhexal) [= dioctilsebacat]

                           –

                           Tartrat de di-n-butil

                           –

                           Tartrat de di-izobutil

                           4.

                           Alți aditivi

               Cantitatea totală de substanțe nu poate depăși 6 mg/dm2 în folia de celuloză regenerată fără strat de protecție, inclusiv a stratului de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           4.1.

                           Aditivii enumerați în prima parte

               Aceleași restricții ca și în prima parte (cu toate acestea, cantitățile de mg/dm2 se referă la folia de celuloză regenerată fără strat protector, inclusiv a stratului de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare)

                           4.2.

                           Aditivi specifici stratului de protecție

               Cantitatea de substanță sau a grupei de substanțe de la fiecare alineat nu poate depăși 2 mg/dm2 (sau o limită mai mică decât cea specificată) de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           1-hexadecanol și 1-octadecanol

                           –

                           Esteri ai acizilor grași liniari, saturați sau nesaturați, cu număr par de atomi de carbon de la C8 la C20 inclusiv și ai acidului ricinoleic cu etil, butil, amil și oleil alcooli liniari

                           –

                           Tipuri de ceară montană, care conțin acizi montanici purificați (C26 la C32) și/sau esterii acestora cu etandiol și/sau 1,3 butandiol și/sau sărurile lor de calciu și potasiu

                           –

                           Ceară de carnauba

                           –

                           Ceară de albine

                           –

                           Ceară de esparto

                           –

                           Ceară Candelila

                           –

                           Dimetilpolisiloxan

               Nu mai mult de 1 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Ulei de soia epoxidat (conținut de oxiran 6 la 8 %)

                           –

                           Parafină rafinată și ceară microcristalină

                           –

                           Tetrastearat de pentaeritritol

                           –

                           Mono- și bis(octadecildietilenoxid)-fosfați

               Nu mai mult de 0,2 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Acizi alifatici (C8 la C20) esterificați cu mono- sau di-(2-hidroxietil)amină

                           –

                           2- și 3-terț.butil-4-hidroxianisol [= butilhidroxi-amisol – BHA]

               Nu mai mult de 0,06 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           2,6-di-terț.butil-4-metilfenil [= butilhidroxi-toluen – BHT]

               Nu mai mult de 0,06 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Di-n-octiltin-bis(2-etilhexil) maleat

               Nu mai mult de 0,06 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           5.

                           Solvenți

               Cantitatea totală de substanțe nu poate depăși 0,6 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

                           –

                           Acetat de butil

                           –

                           Acetat de etil

                           –

                           Acetat de izobutil

                           –

                           Acetat de izopropil

                           –

                           Acetat de propil

                           –

                           Acetonă

                           –

                           1-butanol

                           –

                           Etanol

                           –

                           2-butanol

                           –

                           2-propanol

                           –

                           1-propanol

                           –

                           Ciclohexan

                           –

                           Eter etilenglicol monobutilic

                           –

                           Acetat de eter etilenglicol monobu-tilic

                           –

                           Eter etilenglicol monoetilic

                           –

                           Acetat de eter etilenglicol monoetilic

                           –

                           Eter etilenglicol monometilic

                           –

                           Acetat de eter etilenglicol monometilic

                           –

                           Metil etil cetonă

                           –

                           Metil izobutil cetonă

                           –

                           Tetrahidrofuran

                           –

                           Toluen

               Nu mai mult de 0,06 mg/dm2 de strat de protecție pe partea care vine în contact cu produsele alimentare

         ANEXA III
   TABEL DE CONCORDANȚĂ

               Directiva 83/229/CEE

               Prezenta directivă

               Articolul 1

               Articolul 1

               Articolul 2

               Articolul 2

               Articolul 3

               Articolul 3

               –

               Articolul 4

               Articolul 4 alineatul (1)

               Articolul 5

               Articolul 4 alineatul (2)

               –

               –

               Articolul 6

               Articolul 5

               Articolul 7


title: Directiva Consiliului din 24 septembrie 1990 privind indicarea valorii nutritive pe etichetele produselor alimentare

text:
               13/Volumul 10

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               21

         31990L0496

               L 276/40

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 24 septembrie 1990
   privind indicarea valorii nutritive pe etichetele produselor alimentare
   (90/496/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind instituirea Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât este importantă adoptarea de măsuri care să aibă în vedere realizarea progresivă a pieței interne până la 31 decembrie 1992; întrucât piața internă este un spațiu fără frontiere interne în care se asigură circulația liberă a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalului;
   întrucât publicul prezintă un interes tot mai ridicat pentru relația dintre alimentație și sănătate, precum și pentru alegerea unei alimentații adecvate corespunzătoare necesității fiecăruia;
   întrucât Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului, în baza rezoluției din 7 iulie 1986 privind Programul european de acțiune împotriva cancerului, au considerat ameliorarea nutriției ca factor prioritar;
   întrucât cunoașterea principiilor de bază ale nutriției, precum și o etichetare corespunzătoare cu indicarea valorii nutritive a produselor alimentare ar înlesni în mod semnificativ alegerea consumatorului;
   întrucât prevederea etichetării cu indicarea valorii nutriționale ar trebui să vină în sprijinul procesului de educație a populației privind nutriția;
   întrucât, pe de o parte, pentru beneficiul consumatorului și, pe de altă parte, pentru a evita impunerea oricărei bariere tehnice comercializării, etichetele cu valoarea nutritivă ar trebui prezentate în formă standardizată la nivel comunitar;
   întrucât produsele alimentare care poartă etichete cu indicarea valorii nutritive ar trebui să fie conforme cu normele prevăzute de prezenta directivă;
   întrucât ar trebui interzise toate celelalte forme de etichetare cu indicarea valorii nutritive, iar produsele alimentare care nu poartă etichete cu valoarea nutritivă trebuie să poată circula liber;
   întrucât, pentru a atrage consumatorul de rând și pentru a servi scopului pentru care a fost introdusă și dat fiind nivelul curent scăzut de cunoștințe privind nutriția, informația prezentată ar trebui să fie simplă și să poată fi înțeleasă cu ușurință;
   întrucât aplicarea prezentei directive pe o anumită perioadă de timp va înlesni acumularea de experiență și va facilita evaluarea reacției consumatorului cu privire la modul în care este prezentată informația referitoare la nutriție, înlesnind în acest mod activitatea Comisiei de a revedea normele și de a propune modificări corespunzătoare;
   întrucât, în scopul de a încuraja părțile interesate, mai ales întreprinderile mici și mijlocii, să aplice etichete cu indicarea valorii nutritive pe cât mai multe produse posibil, ar trebui introduse gradat măsuri care să facă informația completă și echilibrată;
   întrucât normele prevăzute de prezenta directivă ar trebui să țină seama și de liniile directoare din Codex alimentarius privind etichetarea cu indicarea valorii nutriționale;
   întrucât dispozițiile generale și definițiile privind etichetarea sunt prevăzute de Directiva 79/112/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1978 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind etichetarea, prezentarea și publicitatea produselor alimentare destinate vânzării către consumatorul final (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 89/395/CEE (5); întrucât prezenta directivă se poate limita, prin urmare, la prevederile privind etichetarea cu indicarea valorii nutritive,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă se referă la etichetarea nutrițională a produselor alimentare livrate ca atare consumatorului final. Prezenta directivă se aplică, de asemenea, produselor alimentare destinate aprovizionării restaurantelor, spitalelor, cantinelor și a altor operatori de catering similari (denumiți în continuare „operatori de catering”).
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică următoarelor produse:

               —

               apelor minerale naturale sau altor ape destinate consumului uman;

               —

               integratorilor dietetici/suplimentelor alimentare.

         (3)   Prezenta directivă se aplică fără să aducă atingere dispozițiilor privind etichetarea din Directiva 89/398/CEE a Consiliului din 3 mai 1989 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind produsele alimentare destinate unor utilizări nutriționale speciale (6) și din directivele speciale prevăzute la articolul 4 din directiva menționată.
   (4)   În sensul prezentei directive se adoptă următoarele definiții:

               (a)

               „etichetarea nutrițională” înseamnă orice informație care apare pe etichete și se referă la:

                           (i)

                           valoarea energetică;

                           (ii)

                           următoarele substanțe nutritive:

                                       —

                                       proteine;

                                       —

                                       glucide;

                                       —

                                       grăsimi;

                                       —

                                       fibre;

                                       —

                                       sodiu;

                                       —

                                       vitaminele și mineralele menționate în anexă și prezente în cantități semnificative conform anexei respective.

                     Modificările la lista vitaminelor, mineralelor și dozele zilnice recomandate se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10;

               (b)

               „mențiune nutrițională” înseamnă orice reprezentare sau orice mesaj publicitar care specifică, sugerează sau face aluzie la faptul că produsul alimentar are anumite proprietăți nutriționale datorate valorii energetice (calorice) pe care acesta:

                           —

                           o furnizează;

                           —

                           o furnizează la un nivel scăzut sau ridicat sau

                           —

                           nu o furnizează

                     și/sau, datorate substanțelor nutritive pe care acesta:

                           —

                           le conține;

                           —

                           le conține în proporție scăzută sau ridicată;

                           —

                           nu le conține.

                     Referirea la calitatea sau cantitatea unei substanțe nutritive nu reprezintă o mențiune nutrițională atât timp cât acest lucru este prevăzut prin lege.
               În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10, în anumite cazuri se poate decide dacă condițiile prevăzute la prezenta literă sunt sau nu satisfăcute;

               (c)

               „proteine” înseamnă conținutul de proteină calculat cu formula: proteină = azot total (Kjeldahl) × 6,25;

               (d)

               „glucide” înseamnă orice carbohidrat care este metabolizat în organism și care include polioli;

               (e)

               „zaharuri” înseamnă toate monozaharidele și dizaharidele prezente într-un aliment, cu excepția poliolilor;

               (f)

               „grăsimi” înseamnă lipidele totale, inclusiv fosfolipidele;

               (g)

               „acizi grași saturați” înseamnă acizii grași fără legătură dublă;

               (h)

               „acizi grași mononesaturați” înseamnă acizii grași cu o legătură dublă în poziție cis;

               (i)

               „acizi grași polinesaturați” înseamnă acizi grași în poziție cis, legături duble întrerupte cismetilenice;

               (j)

               „fibre” înseamnă materialul care urmează să fie definit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 și măsurat prin metoda de analiză care urmează să fie determinată în conformitate cu procedura menționată;

               (k)

               „valoare medie” înseamnă valoarea care reprezintă cel mai bine cantitatea de substanțe nutritive pe care o conține un aliment dat cu variațiile acestora în funcție de sezon, obiceiuri de consum și alți factori care pot induce variații ale acestei valori.

         Articolul 2
   (1)   Sub rezerva alineatului (2), etichetarea nutrițională este opțională.
   (2)   Atunci când la prezentarea sau la publicitatea produsului, cu excepția publicității generice, apare pe etichetă o mențiune nutrițională, etichetarea nutrițională este obligatorie.
   Articolul 3
   Singurele mențiuni nutriționale permise sunt cele care se referă la valoarea energetică, la substanțele nutritive menționate la articolul 1 alineatul (4) litera (a) punctul (ii), precum și la substanțele care aparțin sau care sunt componentele unei categorii a acestor substanțe nutritive. Prevederile care impun restricții sau interzic mențiunile nutriționale în sensul prezentului articol pot fi adoptate conform procedurii prevăzute la articolul 10.
   Articolul 4
   (1)   În cazul în care este prevăzută etichetarea nutrițională, informațiile prezentate se grupează fie în grupa 1, fie în grupa 2 în ordinea următoare:

               Grupa 1

                           (a)

                           valoarea energetică;

                           (b)

                           cantitățile de proteine, glucide și lipide.

               Grupa 2

                           (a)

                           valoarea energetică;

                           (b)

                           cantitățile de proteine, glucide, zaharuri, lipide, acizi grași saturați, fibre și sodiu.

         (2)   În cazul în care se face o mențiune nutrițională referitoare la zaharuri, acizi grași saturați, fibre sau sodiu, informația prezentată este cea prevăzută în grupa 2.
   (3)   Etichetarea nutrițională poate include, de asemenea, cantități din una sau mai multe dintre următoarele substanțe:

               —

               amidon;

               —

               polioli;

               —

               acizi grași mononesaturați;

               —

               acizi grași polinesaturați;

               —

               colesterol;

               —

               oricare dintre mineralele sau vitaminele menționate în anexă și prezente în cantitate semnificativă conform prevederii din anexă.

         (4)   Declararea substanțelor care aparțin sau sunt componentele uneia din categoriile de substanțe nutritive prevăzute la alineatele (1) și (3) este obligatorie în cazul în care se face o mențiune nutrițională.
   În plus, în cazul în care este declarată cantitatea de acizi grași polinesaturați și/sau mononesaturați și/sau aportul de colesterol, atunci se declară și cantitatea de acizi grași saturați, declararea acestora din urmă nefiind în acest caz o mențiune nutrițională în sensul alineatului (2).
   Articolul 5
   (1)   Valoarea energetică care urmează să fie declarată se calculează utilizând următorii coeficienți de conversie:

                           —

                           glucide (cu excepția poliolilor)

               4 kcal/g – 17 kJ/g

                           —

                           polioli

               2,4 kcal/g – 10 kJ/g

                           —

                           proteine

               4 kcal/g – 17 kJ/g

                           —

                           lipide

               9 kcal/g – 37 kJ/g

                           —

                           alcool etilic (etanol)

               7 kcal/g – 29 kJ/g

                           —

                           acizi organici

               3 kcal/g – 13 kJ/g

         (2)   Se adoptă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10, dispozițiile privind următoarele aspecte:

               —

               modificarea coeficienților de conversie menționați la alineatul (1);

               —

               completarea listei de la alineatul (1) cu substanțele care aparțin sau sunt componentele uneia dintre categoriile substanțelor nutritive prevăzute în alineatul menționat și coeficienții lor de conversie, în scopul de a calcula mai precis valoarea energetică a produselor alimentare.

         Articolul 6
   (1)   Declararea valorii energetice și a proporției substanțelor nutritive sau a componentelor acestora se face cantitativ. Unitățile de măsură care urmează să fie utilizate sunt următoarele:

                           —

                           valoarea energetică - kJ și kcal

                           —

                           proteine

               grame (g)

                           —

                           glucide

                           —

                           lipide (cu excepția colesterolului)

                           —

                           fibre

                           —

                           sodiu

                           —

                           colesterol

               miligrame (mg)

                           —

                           vitamine și minerale

               unitățile prevăzute în anexă.

         (2)   Informația se exprimă la 100 g sau la 100 ml. În plus, această informație poate fi exprimată cuantificat pe etichetă raportat la rație sau la porție, cu condiția menționării pe ambalaj a numărului de porții conținute.
   (3)   În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10 se poate stabili ca informațiile de la alineatele (1) și (2) să poată fi prezentate și sub formă grafică, în conformitate cu configurațiile care urmează să fie determinate.
   (4)   Cantitățile menționate sunt cele care caracterizează alimentul sub forma în care este vândut. După caz, această informație se poate referi la produsul alimentar după preparare, cu condiția să se menționeze instrucțiunile privind prepararea, iar informația să se refere la alimentul preparat pentru consum.

               (5)

                           (a)

                           Informația privind vitaminele și mineralele trebuie, de asemenea, exprimată în procente din doza zilnică recomandată (DZR) prevăzută în anexă pentru cantitățile specificate la alineatul (2).

                           (b)

                           Procentul pentru doza zilnică recomandată (DZR) privind vitaminele și mineralele poate fi furnizat și în formă grafică. Normele de aplicare a prezentei litere pot fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10.

         (6)   În cazul în care se declară cantitatea de zaharuri și/sau polioli și/sau amidon, această mențiune trebuie să urmeze imediat precizării conținutului de glucide, după cum urmează:

               —

                           glucide

                           g

                           din care:

                                       —

                                       zaharuri

                           g

                                       —

                                       polioli

                           g

                                       —

                                       amidon

                           g

         (7)   În cazul în care se declară cantitatea și/sau tipul de acizi grași și/sau valoarea colesterolului, această declarație urmează imediat după declararea conținutului total de lipide, după cum urmează:

               —

                           lipide

                           g

                           din care:

                                       —

                                       saturate

                           g

                                       —

                                       mononesaturate

                           g

                                       —

                                       polinesaturate

                           g

                                       —

                                       colesterol

                           mg

         (8)   Valorile declarate sunt valori medii, care se bazează, după caz, pe următorii factori:

               (a)

               analiza alimentului efectuată de producător;

               (b)

               un calcul făcut cu ajutorul valorilor medii cunoscute sau reale ale ingredientelor utilizate;

               (c)

               un calcul obținut pe baza unor date general stabilite și acceptate.

         Normele de aplicare a primului paragraf în ceea ce privește, în special, diferențele dintre valorile declarate și cele stabilite în decursul controalelor oficiale se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10.
   Articolul 7
   (1)   Informațiile la care se referă prezenta directivă trebuie să fie prezentate grupate, în același loc, sub formă de tabel, cu numerele aliniate, dacă spațiul o permite. În cazul în care spațiul nu permite, informațiile se prezintă în formă liniară.
   Informațiile trebuie înscrise cu caractere lizibile și într-o formă care nu permite ștergerea și se află într-un loc vizibil.
   (2)   Statele membre se asigură că informația prevăzută de prezenta directivă apare într-un limbaj ușor de înțeles de către cumpărător, în cazul în care nu au fost luate alte măsuri în scopul bunei informări a cumpărătorului. Această dispoziție nu aduce atingere posibilității de a indica aceste informații în mai multe limbi.
   (3)   În ceea ce privește etichetarea nutrițională, statele membre se abțin de la stabilirea de cerințe mai detaliate față de cele prevăzute deja de prezenta directivă.
   Articolul 8
   În cazul produselor alimentare nepreambalate (vrac), vândute către consumatorul final sau către operatorii de catering și al produselor alimentare ambalate la punctul de vânzare la cererea consumatorului sau preambalate în scopul vânzării lor imediate, informațiile prevăzute la articolul 4, precum și modul de comunicare a acestora se pot stabili prin dispoziții de drept intern până la eventuala adoptare a unor măsuri comunitare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 10.
   Articolul 9
   Orice măsură care ar putea avea efect asupra sănătății publice se adoptă după consultarea Comitetului științific pentru alimentația umană, instituit prin Decizia 74/234/CEE (7).
   Articolul 10
   (1)   În cazul în care este urmată procedura prevăzută de prezentul articol, președintele Comitetului permanent pentru produse alimentare, instituit prin Decizia 69/414/CEE (8) (denumit în continuare „comitet”) sesizează comitetul fie din proprie inițiativă, fie la cererea unui reprezentant al unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile care urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul asupra proiectului într-un termen pe care președintele îl stabilește în funcție de urgența problemei. Avizul se emite cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat în cazul deciziilor pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate în conformitate cu prevederile articolului menționat. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile propuse în cazul în care acestea sunt în conformitate cu avizul comitetului.

                           (b)

                           În cazul în care măsurile propuse nu sunt în conformitate cu avizul comitetului sau dacă acesta nu și-a dat avizul, Comisia prezintă fără întârziere Consiliului o propunere privind măsurile care urmează să fie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.

                           (c)

                           În cazul în care la expirarea unui termen de trei luni de la data sesizării Consiliului, acesta nu hotărăște, Comisia adoptă măsurile propuse.

         Articolul 11
   (1)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Aceste măsuri se aplică în așa fel încât să îndeplinească următoarele condiții:

               —

               să permită comerțul cu produse conforme cu prezenta directivă până la 1 aprilie 1992;

               —

               să interzică comerțul cu produse neconforme cu prezenta directivă de la 1 octombrie 1993.

         (2)   Până la 1 octombrie 1995, declararea prin etichetarea nutrițională, realizată fie voluntar, fie respectând mențiunea nutrițională a uneia sau a mai multora dintre următoarele substanțe nutritive: zaharuri, acizi grași saturați, fibre, sodiu, nu creează obligația prevăzută la articolul 4 alineatele (1) și (2) de a menționa toate aceste substanțe nutritive.
   (3)   La 1 octombrie 1998, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive. În același timp, după caz, Comisia prezintă Consiliului orice propunere de modificare corespunzătoare.
   Articolul 12
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 1990.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SACCOMANDI

      (1)  JO C 282, 5.11.1988, p. 8, și

      JO C 296, 24.11.1989, p. 3.

      (2)  JO C 158, 26.6.1989, p. 250, și

      JO C 175, 16.7.1990, p. 76.

      (3)  JO C 159, 26.6.1989, p. 41.

      (4)  JO L 33, 8.2.1979, p. 1.

      (5)  JO L 186, 30.6.1989, p. 17.

      (6)  JO L 186, 30.6.1989, p. 27.

      (7)  JO L 136, 20.5.1974, p. 1.

      (8)  JO L 291, 19.11.1969, p. 9.
   ANEXĂ
   Vitaminele și mineralele care pot fi declarate și doza zilnică recomandată (DZR)

               Vitamina A μg

               800

               Vitamina D μg

               5

               Vitamina E mg

               10

               Vitamina C mg

               60

               Tiamină mg

               1,4

               Riboflavină mg

               1,6

               Niacină mg

               18

               Vitamina B6 mg

               2

               Acid folic μg

               200

               Vitamina B 12 μg

               1

               Biotină mg

               0,15

               Acid pantotenic mg

               6

               Calciu mg

               800

               Fosfor mg

               800

               Fier mg

               14

               Magneziu mg

               300

               Zinc mg

               15

               Iod μg

               150

         În general, cantitatea care trebuie luată în considerare pentru a stabili ce înseamnă cantitate semnificativă reprezintă 15 % din doza recomandată prevăzută de prezenta anexă pentru 100 g sau 100 ml sau per ambalaj, în cazul în care acesta conține numai o singură porție.


title: Directiva 2012/14/UE a Comisiei din 8 mai 2012 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii metil-nonil-cetonei ca substanță activă în anexa I la directivă  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               9.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 123/36

         DIRECTIVA 2012/14/UE A COMISIEI
   din 8 mai 2012
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii metil-nonil-cetonei ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biocide (1), în special articolul 16 alineatul (2) al doilea paragraf,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă de substanțe active care urmează a fi evaluate în vederea unei posibile includeri în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Această listă include metil-nonil-cetona.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, metil-nonil-cetona a fost evaluată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produs 19, așa cum este definit în anexa V la directiva respectivă, repelenți și atractanți.

               (3)

               Spania a fost desemnată stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 8 aprilie 2009, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost analizat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile examinării au fost incluse într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide, la 9 decembrie 2011.

               (5)

               Din evaluările efectuate reiese că produsele biocide folosite ca repelenți care conțin metil-nonil-cetonă ar putea îndeplini cerințele stabilite la articolul 5 din Directiva 98/8/CE. Prin urmare, este oportun să se includă metil-nonil-cetona în anexa I la directiva respectivă.

               (6)

               Nu au fost evaluate la nivelul Uniunii toate utilizările posibile. Prin urmare, este necesar ca statele membre să evalueze utilizările sau scenariile de expunere și riscurile pentru grupele de populație și compartimentele de mediu care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii și să se asigure, în momentul autorizării unui produs, că se iau măsuri adecvate sau se impun condiții specifice pentru a reduce la niveluri acceptabile riscurile identificate.

               (7)

               Dispozițiile prezentei directive trebuie să se aplice simultan în toate statele membre pentru a asigura, pe piața Uniunii Europene, tratamentul egal al produselor biocide care conțin substanța activă metil-nonil-cetonă, precum și pentru a facilita funcționarea corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (8)

               Trebuie să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I la Directiva 98/8/CE, cu scopul de a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru respectarea noilor cerințe și de a garanta că solicitanții care au pregătit dosare pot beneficia pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (9)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (10)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE trebuie modificată în consecință.

               (11)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 aprilie 2013 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 mai 2014.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 8 mai 2012.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      ANEXĂ
      În anexa I la Directiva 98/8/CE, se introduce următoarea rubrică:

                     Nr.

                     Denumirea comună

                     Denumirea IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut în ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tipul de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „54

                     metil-nonil-cetonă

                     Undecan-2-one
                     Nr. CAS: 112-12-9
                     Nr. CE: 203-937-5

                     975 g/kg

                     1 mai 2014

                     30 aprilie 2016

                     30 aprilie 2024

                     19

                     Evaluarea riscurilor la nivelul Uniunii s-a bazat pe utilizarea în interior de către utilizatori neprofesioniști. În momentul analizării cererii de autorizare a unui produs în conformitate cu articolul 5 și cu anexa VI, statele membre evaluează, atunci când sunt relevante pentru produsul respectiv, utilizările sau scenariile de expunere și riscurile pentru grupele de populație și compartimentele de mediu care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivelul Uniunii.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe site-ul web al Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm