title: Directiva 96/48/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză

text:
               13/Volumul 19

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               3

         31996L0048

               L 235/6

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/48/CE A CONSILIULUI

   din 23 iulie 1996
   privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 129d al treilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (3),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189c (4),
   întrucât, pentru a permite cetățenilor Uniunii, operatorilor economici precum și autorităților regionale și locale să beneficieze pe deplin de avantajele care decurg din realizarea unui spațiu fără frontiere interne, este recomandabil, în special, să se îmbunătățească interconectarea și interoperabilitatea rețelelor naționale de trenuri de mare viteză, precum și accesul la aceste rețele;
   întrucât un grup de lucru la nivel înalt compus din reprezentanți ai guvernelor statelor membre, ai căilor ferate europene și ai industriei feroviare europene, convocat de Comisie pentru a răspunde cererii formulate de Consiliu în rezoluția sa din 4 și 5 decembrie 1989, a elaborat planul general al unei rețele europene de trenuri de mare viteză;
   întrucât în decembrie 1990 Comisia a prezentat Consiliului o comunicare privind rețeaua de trenuri de mare viteză iar Consiliul a primit în mod favorabil această comunicare în rezoluția sa din 17 decembrie 1990 (5);
   întrucât articolul 129c din tratat prevede punerea în aplicare de către Comunitate a măsurilor care se pot dovedi necesare pentru a asigura interoperabilitatea rețelei, în special în domeniul standardizării tehnice;
   întrucât exploatarea comercială a trenurilor de mare viteză impune o compatibilitate excelentă între caracteristicile infrastructurii și cele ale materialului rulant; întrucât de această compatibilitate depind nivelul performanțelor, siguranța, calitatea serviciilor, costurile și în special interoperabilitatea sistemului feroviar european de mare viteză;
   întrucât conform Directivei 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (6), întreprinderile feroviare trebuie să beneficieze de acces sporit la rețelele feroviare din statele membre, ceea ce impune interoperabilitatea infrastructurii, echipamentelor și a materialului rulant;
   întrucât statele membre au responsabilitatea de a asigura respectarea normelor de siguranță, sănătate și protecție a consumatorilor care se aplică rețelelor feroviare în general pe parcursul proiectării, construcției, punerii în funcțiune și exploatării acestora; întrucât, împreună cu autoritățile locale, au de asemenea responsabilități în materie de drept de folosință a terenului, amenajarea teritoriului și protecția mediului; întrucât acest lucru este deosebit de important în ceea ce privește rețelele de trenuri de mare viteză;
   întrucât Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (7) presupune o evaluare a impactului asupra mediului exercitat de construcția de linii pentru traficul feroviar pe distanțe mari;
   întrucât reglementările de drept intern, precum și normele interne și specificațiile tehnice aplicate de căile ferate conțin diferențe semnificative; întrucât aceste reglementări de drept intern și norme interne încorporează tehnici care sunt specifice industriilor naționale; întrucât acestea prescriu dimensiuni și dispozitive speciale și caracteristici speciale; întrucât această situație afectează posibilitatea trenurilor de mare viteză de a circula în condiții bune pe ansamblul teritoriului comunitar;
   întrucât, de-a lungul anilor, această situație a creat legături foarte strânse între industriile feroviare naționale și căile ferate naționale, în detrimentul unei deschideri efective a piețelor; întrucât, pentru a-și spori competitivitatea la scară mondială, aceste industrii au nevoie de o piață europeană deschisă și concurențială;
   întrucât, prin urmare, este oportun să se definească pentru ansamblul Comunității cerințele esențiale care se vor aplica sistemului feroviar transeuropean de mare viteză;
   întrucât, având în vedere dimensiunea și complexitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, s-a dovedit necesar din rațiuni practice ca acesta să fie divizat în subsisteme; întrucât pentru fiecare dintre aceste subsisteme trebuie specificate cerințele esențiale, stabiliți parametrii de bază și determinate specificațiile tehnice pe ansamblul Comunității, în special în ceea ce privește elementele constitutive și interfețele, pentru îndeplinirea acestor cerințe esențiale; întrucât, însă, anumite subsisteme (mediu, utilizatori și exploatare) nu vor face obiectul specificațiilor tehnice de interoperabilitate (STI) decât în măsura în care este necesar să se asigure interoperabilitatea în domeniul infrastructurii, energiei, controlului și comenzii, semnalizării și al materialului rulant;
   întrucât aplicarea dispozițiilor referitoare la interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză nu trebuie să creeze bariere nejustificate din punct de vedere cost-beneficiu în calea menținerii actualei rețele feroviare din fiecare stat membru, ci trebuie întreprinse eforturi pentru menținerea obiectivului de circulație a trenurilor de mare viteză pe ansamblul teritoriului comunitar;
   întrucât ar trebui să se permită statelor membre interesate să nu aplice anumite specificații tehnice de interoperabilitate în cazuri speciale, cu condiția existenței unor proceduri care să asigure că aceste posibilități de derogare sunt justificate; întrucât articolul 129c din tratat reclamă ca activitățile întreprinse în Comunitate în domeniul interoperabilității să țină seama de viabilitatea economică potențială a proiectelor;
   întrucât, pentru a se conforma dispozițiilor relevante privind procedurile de achiziții publice în sectorul feroviar și în special Directivei 93/38/CEE (8), entitățile contractante trebuie să includă specificațiile tehnice în documentele generale sau caietele de sarcini aferente fiecărui contract; întrucât este necesar să se creeze un ansamblu de specificații europene pentru a servi drept referințe acestor specificații tehnice;
   întrucât, în sensul Directivei 93/38/CEE, o specificație europeană înseamnă o specificație tehnică comună, un agrement tehnic european sau un standard național de punere în aplicare a unui standard european; întrucât standardele europene armonizate trebuie să fie elaborate de un organism european de standardizare, ca de exemplu Comitetul European pentru Standardizare (CEN), Comitetul european pentru standardizare electrotehnică (Cenelec) sau Institutul european de standardizare pentru telecomunicații (ETSI), ca urmare a unei instrucțiuni în acest sens din partea Comisiei, iar trimiterile la aceste norme trebuie să fie publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene;
   întrucât ar fi în interesul Comunității să existe un sistem internațional de standardizare capabil să stabilească standarde care să fie efectiv folosite de cei implicați în comerțul internațional și care să satisfacă exigențele politicii comunitare; întrucât organismele europene de standardizare trebuie, prin urmare, să continue cooperarea cu organismele internaționale de standardizare;
   întrucât entitățile contractante definesc cerințele suplimentare care sunt necesare pentru a completa specificațiile europene sau alte standarde; întrucât aceste specificații nu trebuie să compromită îndeplinirea cerințelor esențiale, armonizate pe plan comunitar, pe care trebuie să le îndeplinească sistemul transeuropean de trenuri de mare viteză;
   întrucât procedurile de evaluare a conformității sau a adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive trebuie să se bazeze pe folosirea modulelor care fac obiectul Deciziei 93/465/CEE (9); întrucât, în măsura în care este posibil și pentru a promova dezvoltarea industriilor respective, este oportun să se extindă procedurile care implică un sistem de asigurare a calității; întrucât noțiunea de element constitutiv include atât obiecte corporale, cât și necorporale, precum programe de calculator;
   întrucât ar trebui evaluată adecvării pentru utilizare a celor mai critice elemente constitutive în raport cu siguranța, disponibilitatea sau economia sistemului;
   întrucât în caietele de sarcini entitățile contractante stabilesc, în special pentru elementele constitutive, prin raportare la specificațiile europene, caracteristicile care trebuie respectate de către producători, conform clauzelor contractuale; întrucât, în aceste condiții, conformitatea elementelor constitutive este în principal legată de domeniul lor de utilizare pentru a se asigura și garanta interoperabilitatea sistemului și nu doar de libera lor circulație pe piața comunitară;
   întrucât nu este prin urmare necesar ca un producător să aplice marcajul CE pe elementele constitutive care fac obiectul dispozițiilor prezentei directive deoarece, pe baza evaluării conformității și/sau a adecvării pentru utilizare efectuate în conformitate cu procedurile prevăzute în acest scop în directivă, declarația de conformitate a producătorului este suficientă; întrucât acest lucru nu afectează obligația producătorilor de a aplica marcajul CE pe anumite componente, pentru atestarea conformității acestora cu alte dispoziții comunitare care le privesc;
   întrucât subsistemele care alcătuiesc sistemul feroviar transeuropean de mare viteză trebuie supuse unei proceduri de verificare; întrucât această verificare trebuie să permită autorităților responsabile cu autorizarea punerii lor în funcțiune să se asigure că, în fazele de proiectare, de construcție și de punere în funcțiune, rezultatul este conform cu dispozițiile reglementare, tehnice și operaționale în vigoare; întrucât acest lucru trebuie de asemenea să permită producătorilor să poată conta pe o egalitate de tratament, indiferent de țară; întrucât este prin urmare necesar să se stabilească un modul care să definească principiile și condițiile care se aplică verificării CE a subsistemelor;
   întrucât procedura de verificare CE se bazează pe STI-uri; întrucât aceste STI-uri se elaborează ca urmare a unui mandat din partea Comisiei acordat organismului comun care-i reprezintă pe gestionarii infrastructurii, întreprinderile feroviare și industria; întrucât trimiterea la STI-uri este necesară pentru a asigura interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și întrucât aceste STI-uri sunt supuse dispozițiilor din articolul 18 din Directiva 93/38/CEE;
   întrucât organismele notificate responsabile cu examinarea procedurilor de evaluare a conformității sau a adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive, împreună cu procedura pentru evaluarea subsistemelor trebuie, în special în absența unei specificații europene, să-și coordoneze deciziile cât mai strâns cu putință;
   întrucât Directiva 91/440/CEE a Consiliului impune o separare a activităților, în ceea ce privește contabilitatea, între exploatarea serviciilor de transport și cele de gestionare a infrastructurii feroviare; întrucât, dată fiind situația, serviciile specializate prestate de gestionarii infrastructurii feroviare desemnați drept organisme notificate ar trebui structurate astfel încât să respecte criteriile care trebuie să se aplice acestui tip de organisme; întrucât alte organisme specializate pot fi notificate dacă îndeplinesc aceleași criterii;
   întrucât interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză are o dimensiune comunitară; întrucât statele membre, luate individual, nu sunt în măsură să întreprindă acțiunile necesare pentru a realiza această interoperabilitate; întrucât este prin urmare necesar, conform principiului subsidiarității, ca această acțiune să fie întreprinsă la nivel comunitar,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL I
   Dispoziții generale
   Articolul 1
   (1)   În conformitate cu articolele 129b și 129c din tratat, scopul prezentei directive este de a stabili condițiile care trebuie îndeplinite pentru realizarea interoperabilității sistemului feroviar transeuropean de mare viteză pe teritoriul comunitar, așa cum este descris în anexa I.
   (2)   Aceste condiții privesc proiectele, construcția, modernizarea și exploatarea infrastructurii și a materialului rulant care vor contribui la funcționarea sistemului care urmează să fie pus în funcțiune după data intrării în vigoare a prezentei directive.
   Articolul 2
   În sensul prezentei directive:

               (a)

                  sistem feroviar transeuropean de mare viteză înseamnă structura descrisă în anexa I, constând din infrastructura feroviară, care cuprinde liniile și instalațiile fixe, din rețeaua transeuropeană de transport, construită sau modernizată pentru a fi parcursă la viteze mari, și din materialul rulant proiectat pentru a se deplasa pe această infrastructură;

               (b)

                  interoperabilitate înseamnă capacitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză de a permite circulația sigură și neîntreruptă a trenurilor de mare viteză, cu atingerea performanțelor specificate. Această capacitate are la bază condițiile de reglementare, tehnice și operaționale care trebuie îndeplinite pentru satisfacerea cerințelor esențiale;

               (c)

                  subsisteme înseamnă că sistemul feroviar transeuropean de mare viteză este subdivizat, după cum se indică în anexa II, în subsisteme structurale sau funcționale pentru care trebuie stabilite cerințele esențiale;

               (d)

                  elemente constitutive de interoperabilitate înseamnă orice componentă elementară, grup de componente, subansamblu sau ansamblu complet de echipamente încorporate sau destinate a fi încorporate într-un subsistem, de care depinde direct sau indirect interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză;

               (e)

                  cerințe esențiale înseamnă toate condițiile enunțate în anexa III care trebuie îndeplinite de sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, de subsisteme și de elementele constitutive de interoperabilitate;

               (f)

                  specificație europeană înseamnă o specificație tehnică comună, un agrement tehnic european sau un standard național care transpune un standard european, după cum sunt definite în articolul 1 punctele 8-12 din Directiva 93/38/CEE;

               (g)

                  specificații tehnice pentru interoperabilitate (denumite în continuare STI) înseamnă specificațiile care trebuie respectate de subsistem pentru a îndeplini cerințele esențiale prin stabilirea relațiilor funcționale reciproce necesare între subsistemele sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și prin asigurarea compatibilității acestuia din urmă;

               (h)

                  organism comun reprezentativ înseamnă organismul care reunește reprezentanții gestionarilor de infrastructură, întreprinderilor feroviare și ai industriei, care are ca sarcină elaborarea de STI-uri. „Gestionari de infrastructură” înseamnă cei menționați în articolele 3 și 7 din Directiva 91/440/CEE;

               (i)

                  organisme notificate înseamnă organismele responsabile cu evaluarea conformității sau adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate sau cu evaluarea procedurii CE de verificare a subsistemelor.

         Articolul 3
   (1)   Prezenta directivă se aplică dispozițiilor referitoare, în cazul fiecărui subsistem, la parametrii, elementele constitutive de interoperabilitate, interfețele și procedurile, precum și la condițiile de compatibilitate globală a sistemului feroviar transeuropean de mare viteză necesare pentru realizarea interoperabilității acestuia.
   (2)   Dispozițiile prezentei directive se aplică fără să aducă atingere altor dispoziții comunitare. Cu toate acestea, în cazul elementelor constitutive de interoperabilitate, îndeplinirea cerințelor esențiale din prezenta directivă poate impune utilizarea unor specificații europene individuale elaborate în acest scop.
   Articolul 4
   (1)   Sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, subsistemele și elementele constitutive de interoperabilitate ale acestora trebuie să îndeplinească cerințele esențiale relevante.
   (2)   Specificațiile tehnice suplimentare menționate în articolul 18 alineatul (4) din Directiva 93/38/CEE, care sunt necesare pentru a completa specificațiile europene sau alte norme care se aplică în cadrul Comunității, nu trebuie să contravină cerințelor esențiale.
   CAPITOLUL II
   Specificații tehnice pentru interoperabilitate
   Articolul 5
   (1)   Fiecare subsistem face obiectul unei STI. În cazul subsistemelor privind mediul, exploatarea sau utilizatorii, sunt elaborate STI-uri doar în măsura în care acest lucru este necesar pentru a se asigura interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză în domeniile infrastructurii, energiei, controlului și comenzii, semnalizării și materialului rulant.
   (2)   Subsistemele trebuie să fie conforme cu STI-urile; această conformitate trebuie menținută în permanență în cursul utilizării fiecărui subsistem.
   (3)   În măsura în care este necesar pentru realizarea interoperabilității sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, STI-urile:

               (a)

               precizează cerințele esențiale pentru subsisteme și interfețele lor;

               (b)

               stabilesc parametrii de bază descriși în anexa II punctul 3, care sunt necesari pentru îndeplinirea cerințelor esențiale;

               (c)

               precizează condițiile care trebuie îndeplinite pentru atingerea performanțelor stabilite pentru fiecare dintre următoarele categorii de linii:

                           —

                           linii special construite pentru mare viteză;

                           —

                           linii special modernizate pentru mare viteză;

                           —

                           linii special modernizate pentru mare viteză având caracteristici speciale ca urmare a unor constrângeri de ordin topografic, de relief sau de sistematizare urbană;

               (d)

               fixează modalitățile eventuale de aplicare în anumite cazuri speciale;

               (e)

               determină elementele constitutive de interoperabilitate și interfețele care trebuie să facă obiectul specificațiilor europene, inclusiv ale standardelor europene, care sunt necesare pentru a asigura interoperabilitatea în cadrul sistemului feroviar transeuropean de mare viteză cu respectarea cerințelor esențiale;

               (f)

               indică, în fiecare caz luat în considerare, care dintre modulele definite în Directiva 93/465/CEE sau, după cum este cazul, ce proceduri speciale urmează să fie folosite pentru a evalua fie conformitatea, fie adecvarea pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, precum și verificarea CE a subsistemelor.

         (4)   STI-urile nu constituie un obstacol în calea deciziilor adoptate de statele membre cu privire la utilizarea de infrastructuri noi sau modernizate pentru circulația altor trenuri.
   (5)   Respectarea tuturor STI-urilor permite constituirea unui sistem feroviar transeuropean de mare viteză compatibil care va menține, de o manieră adecvată, compatibilitatea rețelei feroviare existente în fiecare stat membru.
   Articolul 6
   (1)   Proiectele de STI-uri se întocmesc ca urmare a unui mandat din partea Comisiei, emis în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2) de către organismul comun reprezentativ. STI-urile sunt adoptate și revizuite conform acelorași proceduri. Acestea se publică de Comisie în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   (2)   Organismul comun reprezentativ are sarcina de a pregăti revizuirea și actualizarea STI-urilor și de a prezenta recomandări comitetului prevăzut la articolul 21, pentru a se ține cont de evoluția tehnologiilor sau cerințelor sociale.
   (3)   Elaborarea, adoptarea și revizuirea STI-urilor ține cont de costul previzibil al soluțiilor tehnice cu ajutorul cărora pot fi puse în practică, în vederea definirii și aplicării soluțiilor celor mai viabile. În acest scop, organismul comun reprezentativ anexează la fiecare proiect de STI o evaluare a costurilor și a avantajelor care derivă din respectivele soluții tehnice pentru toți operatorii și agenții economici respectivi.
   (4)   Comitetul este informat în mod periodic cu privire la lucrările de elaborare a STI-urilor de către organismul comun reprezentativ. Comitetul poate prezenta organismului comun orice recomandări utile sau informări privind proiectarea STI-urilor, pe baza cerințelor esențiale, sau privind evaluarea costurilor.
   (5)   La adoptarea fiecărei STI, data intrării sale în vigoare se stabilește conform procedurii prevăzute la articolul 21 alineatul (2).
   (6)   Organismul comun reprezentativ trebuie să lucreze în mod deschis și transparent, în conformitate cu procedurile comunitare generale de standardizare.
   Articolul 7
   Un stat membru poate să nu aplice anumite STI-uri, inclusiv pe cele referitoare la materialul rulant, în următoarele cazuri și condiții:

               (a)

               în cazul unui proiect de construire a unei linii noi sau de amenajare a unei linii existente pentru circulația cu mare viteză, care este într-un stadiu avansat de dezvoltare în momentul publicării STI-urilor respective.
               Statul membru respectiv notifică în prealabil intenția sa de derogare Comisiei, o informează cu privire la stadiul proiectului și îi transmite un dosar în care indică STI-urile sau părțile din acestea pe care nu dorește să le aplice, dispozițiile pe care intenționează să le aplice la realizarea proiectului pentru a-i promova interoperabilitatea la termen, precum și rațiunile tehnice, administrative sau economice care justifică derogarea;

               (b)

               în cazul unui proiect de amenajare a unei linii existente pentru circulație cu mare viteză în cazul căreia gabaritul, ecartamentul sau distanța dintre axele liniilor diferă de cele existente în majoritatea rețelelor feroviare europene și dacă linia nu constituie o legătură directă cu rețeaua feroviară de mare viteză a altui stat membru care face parte din rețeaua transeuropeană de mare viteză.
               Statul membru respectiv notifică în prealabil intenția sa de derogare Comisiei și îi transmite un dosar în care indică STI-urile sau părțile din acestea privind parametrul sau parametrii fizici la care se face referire în primul paragraf pe care nu intenționează să îl aplice, respectiv să le aplice, dispozițiile pe care intenționează să le aplice la realizarea proiectului pentru a-i promova eventuala interoperabilitate, măsurile tranzitorii pe care intenționează să le adopte pentru a asigura compatibilitatea de exploatare precum și rațiunile tehnice, administrative sau economice care justifică derogarea;

               (c)

               în cazul proiectelor de linii noi sau de amenajare a liniilor existente pentru circulație cu mare viteză realizate pe teritoriul statului membru respectiv, dacă rețeaua feroviară a acestuia nu este conectată sau este izolată de rețeaua feroviară de mare viteză a restului Comunității.
               Statul membru respectiv notifică în prealabil intenția sa de derogare Comisiei și îi transmite un dosar conținând documentele specificate la litera (b) al doilea paragraf;

               (d)

               în cazul unui proiect de amenajare a unei linii existente pentru circulație cu mare viteză, dacă aplicarea acestor STI-uri compromite viabilitatea economică a proiectului.
               Statul membru respectiv notifică în prealabil intenția sa de derogare Comisiei și îi transmite un dosar în care indică specificațiile tehnice sau părțile din specificațiile pentru interoperabilitate pe care nu dorește să le aplice. Comisia examinează dacă măsurile prevăzute de statul membru sunt justificate și adoptă o decizie în conformitate cu procedura menționată la articolul 21 alineatul (2).

         CAPITOLUL III
   Elementele constitutive de interoperabilitate
   Articolul 8
   Statele membre întreprind toate acțiunile necesare pentru a se asigura că elementele constitutive de interoperabilitate:

               —

               sunt introduse pe piață numai dacă permit realizarea interoperabilității în cadrul sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, cu respectarea cerințelor esențiale;

               —

               sunt folosite în domeniul lor de utilizare conform destinației și sunt instalate și întreținute în mod corespunzător.

         Aceste dispoziții nu exclud plasarea pe piață a acestor elemente constitutive în alte scopuri și nici utilizarea lor pentru liniile de cale ferată convenționale.
   Articolul 9
   Statele membre nu pot interzice, restricționa sau împiedica, pe teritoriul lor și în temeiul prezentei directive, introducerea pe piață a elementelor constitutive de interoperabilitate pentru a fi utilizate în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză dacă acestea îndeplinesc dispozițiile directivei.
   Articolul 10
   (1)   Statele membre consideră elementele constitutive de interoperabilitate ca fiind conforme cu cerințele esențiale din prezenta directivă care le sunt aplicabile dacă acestea dețin declarația de conformitate CE sau de adecvare pentru utilizare, ale cărei componente sunt prezentate în anexa IV.
   (2)   Conformitatea unui element constitutiv de interoperabilitate cu cerințele esențiale care i se aplică se stabilește în raport cu specificațiile europene pertinente, dacă acestea există.
   (3)   Trimiterile la specificațiile europene se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   (4)   Statele membre publică trimiterile la standardele naționale care transpun standarde europene.
   (5)   În absența unor specificații europene și fără a aduce atingere articolului 20 alineatul (5), statele membre informează celelalte state membre și Comisia cu privire la standardele și specificațiile tehnice care sunt utilizate pentru punerea în aplicare a cerințelor esențiale.
   Articolul 11
   Dacă un stat membru sau Comisia consideră că specificațiile europene nu respectă cerințele esențiale, se poate hotărî asupra retragerii parțiale sau totale a respectivelor specificații din publicațiile care le conțin sau a modificărilor aduse acestora, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2), după consultarea comitetului instituit în temeiul Directivei 83/189/CEE a Consiliului din 28 martie 1983 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (10), atunci când este vorba de standardele europene.
   Articolul 12
   (1)   Dacă un stat membru confirmă faptul că un element constitutiv de interoperabilitate care face obiectul declarației de conformitate CE sau de adecvare pentru utilizare, introdus pe piață și utilizat conform destinației sale, s-ar putea să nu îndeplinească cerințele esențiale, acesta ia măsurile necesare pentru a-i restrânge domeniul de aplicare, a-i interzice utilizarea sau a-l retrage de pe piață. Statul membru informează imediat Comisia asupra măsurilor luate și indică rațiunile deciziei sale, precizând în special dacă neconformitatea este rezultatul:

               —

               nerespectării cerințelor esențiale;

               —

               aplicării incorecte a specificațiilor europene, dacă se invocă aplicarea specificațiilor;

               —

               inadecvării specificațiilor europene.

         (2)   Comisia consultă părțile interesate cât mai curând posibil. În cazul în care Comisia constată, în urma acestei consultări, că măsura este justificată, ea informează imediat statul membru care a luat inițiativa, precum și celelalte state membre. În cazul în care Comisia constată, în urma acestei consultări, că măsura este nejustificată, ea informează imediat statul membru care a luat inițiativa și producătorul sau pe reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate. Dacă hotărârea prevăzută la alineatul (1) este justificată de existența unei lacune în specificațiile europene, se aplică procedura definită în articolul 11.
   (3)   Dacă un element constitutiv de interoperabilitate care deține declarația de conformitate CE se dovedește a fi neconform, statul membru competent ia măsurile corespunzătoare împotriva celui care a întocmit declarația și informează Comisia și celelalte state membre.
   (4)   Comisia se asigură că statele membre sunt informate asupra derulării și rezultatelor acestei proceduri.
   Articolul 13
   (1)   Pentru întocmirea declarației de conformitate CE sau de adecvare pentru utilizare a unui element constitutiv de interoperabilitate, producătorul acestuia sau reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate trebuie să aplice dispozițiile prevăzute in STI-uri cu referire la acesta.
   (2)   Dacă STI-urile impun acest lucru, evaluarea conformității sau adecvării pentru utilizare a unui element constitutiv de interoperabilitate este efectuată de organismul notificat la care a depus cererea producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate.
   (3)   Dacă elementele constitutive de interoperabilitate fac obiectul altor directive comunitare care reglementează alte aspecte, declarația de conformitate CE sau de adecvare pentru utilizare specifică, în aceste cazuri, faptul că elementele constitutive de interoperabilitate îndeplinesc, de asemenea, cerințele din celelalte directive.
   (4)   Dacă nici producătorul, nici reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate nu a îndeplinit obligațiile prevăzute la alineatele (1)-(3), aceste obligații incumbă persoanei care plasează pe piață acel element constitutiv de interoperabilitate. Aceleași obligații sunt valabile pentru orice persoană care asamblează elemente constitutive de interoperabilitate sau părți din elemente constitutive de interoperabilitate având diverse origini sau care produce, în sensul prezentei directive, elemente constitutive de interoperabilitate pentru propria folosință.
   (5)   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 12:

               (a)

               în fiecare caz în care un stat membru constată că declarația de conformitate CE a fost întocmită în mod necorespunzător, se cere producătorului sau reprezentantului său autorizat stabilit în Comunitate să asigure restabilirea conformității elementului constitutiv de interoperabilitate și să facă să înceteze încălcarea în condițiile stabilite de acel stat membru;

               (b)

               dacă neconformitatea persistă, statul membru întreprinde toate măsurile necesare pentru a restricționa sau interzice introducerea pe piață a elementului constitutiv de interoperabilitate respectiv sau pentru a se asigura că acesta este retras de pe piață în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 12.

         CAPITOLUL IV
   Subsisteme
   Articolul 14
   Fiecare stat membru autorizează punerea în funcțiune a acelor subsisteme structurale alcătuind sistemul feroviar transeuropean de mare viteză care sunt localizate pe teritoriul său sau sunt exploatate de întreprinderi feroviare stabilite acolo.
   În acest scop, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că aceste subsisteme pot fi puse în funcțiune numai dacă sunt proiectate, construite și instalate și/sau exploatate astfel încât să nu împiedice îndeplinirea cerințelor esențiale pertinente în momentul în care sunt integrate în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză.
   Articolul 15
   Fără a aduce atingere articolului 19, statele membre nu pot interzice, restricționa sau împiedica, pe teritoriul lor și în temeiul prezentei directive, construcția, punerea în funcțiune și exploatarea subsistemelor structurale care alcătuiesc sistemul feroviar transeuropean de mare viteză dacă acestea îndeplinesc cerințele esențiale.
   Articolul 16
   (1)   Statele membre consideră ca fiind interoperabile și conforme cu cerințele esențiale pertinente acele subsisteme structurale constituind sistemul feroviar transeuropean de mare viteză care fac obiectul declarației CE de verificare.
   (2)   Verificarea interoperabilității, în conformitate cu cerințele esențiale, a unui subsistem structural component al sistemului feroviar transeuropean de mare viteză se stabilește prin raportare la STI-uri, dacă acestea există.
   (3)   În absența STI-urilor, statele membre trimit celorlalte state membre și Comisiei o listă a normelor tehnice în uz pentru punerea în aplicare a cerințelor esențiale.
   Articolul 17
   Dacă rezultă că STI-urile nu îndeplinesc pe deplin cerințele esențiale, comitetul menționat în articolul 21 poate fi consultat la cererea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei.
   Articolul 18
   (1)   În vederea întocmirii declarației CE de verificare, autoritatea adjudecătoare sau reprezentantul său oficial asigură ca procedura de verificare CE să fie efectuată de organismul notificat pe care l-a ales în acest scop.
   (2)   Activitățile organismului notificat, responsabil cu verificarea CE a subsistemului, încep la stadiul de proiect și acoperă întreaga perioadă de construcție până la etapa omologării de tip înainte ca un subsistem să fie pus în funcțiune.
   (3)   Organismul notificat are sarcina întocmirii dosarului tehnic care trebuie să însoțească declarația CE de verificare. Dosarul tehnic trebuie să conțină toate documentele necesare referitoare la caracteristicile subsistemului și, după caz, toate documentele care atestă conformitatea elementelor constitutive de interoperabilitate. Trebuie, de asemenea, să conțină toate elementele referitoare la condițiile și limitele de utilizare, precum și la instrucțiunile de folosire, de supraveghere constantă sau periodică, de reglaj și întreținere.
   Articolul 19
   (1)   Dacă un stat membru constată că un subsistem de natură structurală care face obiectul declarației CE de verificare însoțită de dosarul tehnic nu îndeplinește pe deplin dispozițiile prezentei directive și, în special, nu îndeplinește cerințele esențiale, acesta poate solicita efectuarea de verificări suplimentare.
   (2)   Statul membru care face solicitarea informează imediat Comisia cu privire la verificările suplimentare solicitate și prezintă rațiunile care le justifică. Comisia instituie fără întârziere procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2).
   CAPITOLUL V
   Organisme notificate
   Articolul 20
   (1)   Statul membru notifică Comisia și celelalte state membre cu privire la organismele responsabile cu efectuarea procedurii de evaluare a conformității sau adecvării pentru utilizare prevăzută la articolul 13 și a procedurii de verificare prevăzută la articolul 18, indicând pentru fiecare dintre ele domeniul de competență.
   Comisia le atribuie numere de identificare. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista de organisme, numerele lor de identificare și atribuțiile care le-au fost încredințate și se asigură că această listă este actualizată.
   (2)   Statele membre aplică criteriile prevăzute la anexa VII pentru evaluarea organismelor care urmează să fie notificate. Organismele care îndeplinesc criteriile de evaluare prevăzute în standardele europene pertinente se consideră că satisfac aceste criterii.
   (3)   Un stat membru își retrage desemnarea acordată unui organism care nu mai îndeplinește criteriile menționate în anexa VII. Statul membru informează imediat Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.
   (4)   Dacă un stat membru sau Comisia consideră că un organism notificat de alt stat membru nu mai îndeplinește criteriile pertinente, comitetul prevăzut la articolul 21 este sesizat despre acest lucru și își dă avizul în termen de trei luni; având în vedere avizul emis de comitet, Comisia informează statul membru respectiv asupra tuturor modificărilor care sunt necesare pentru ca organismul notificat să-și poată păstra statutul care i-a fost acordat.
   (5)   După caz, coordonarea organismelor notificate se realizează în conformitate cu articolul 21 alineatul (4).
   CAPITOLUL VI
   Comitetul
   Articolul 21
   (1)   Comisia este asistată de un comitet format din reprezentanții statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile care urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului respectiv. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
   Comisia adoptă măsurile preconizate, dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
   Dacă măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
   Dacă, la expirarea unui termen de trei luni de la data la care au fost prezentate Consiliului, acesta nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.
   (3)   Comitetul poate discuta orice subiect legat de interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză.
   (4)   Dacă este necesar, comitetul poate înființa grupuri de lucru care să îl ajute să-și îndeplinească atribuțiile, în special pentru coordonarea organismelor notificate.
   (5)   Comitetul se constituie odată cu intrarea în vigoare a prezentei directive.
   CAPITOLUL VII
   Dispoziții finale
   Articolul 22
   Orice decizie adoptată în temeiul prezentei directive cu privire la evaluarea conformității sau adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, verificarea subsistemelor care alcătuiesc sistemul feroviar transeuropean de mare viteză, precum și orice decizie adoptată în temeiul articolelor 11, 12, 17 și 19 prezintă în mod detaliat rațiunile care îi stau la bază. Decizia se notifică de îndată părții interesate, cu indicarea căilor de atac disponibile conform legislației în vigoare în statele membre respective și a termenelor acordate pentru introducerea acestor căi de atac.
   Articolul 23
   (1)   Statele membre modifică și adoptă actele cu putere de lege și actele administrative, astfel încât să autorizeze utilizarea elementelor constitutive de interoperabilitate și punerea în funcțiune și exploatarea subsistemelor care sunt conforme cu prezenta directivă în termen de 30 de luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Când statele membre adoptă actele prevăzute la alineatul (1), ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 24
   La fiecare doi ani Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la progresele obținute în realizarea interoperabilității sistemului feroviar transeuropean de mare viteză.
   Articolul 25
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzeci și una zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 26
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. YATES

      (1)  JO C 134, 17.5.1994, p. 6.

      (2)  JO C 397, 31.12.1994, p. 8.

      (3)  JO C 210, 14.8.1995, p. 38.

      (4)  Avizul Parlamentului European din 19 ianuarie 1995 (JO C 43, 20.2.1995, p. 60), Poziția comună a Consiliului din 8 decembrie 1995 (JO 356, 30.12.1995, p. 43) și Decizia Parlamentului European din 16 aprilie 1996 (JO C 141, 13.5.1996, p. 48).

      (5)  JO C 33, 8.2.1991, p. 1.

      (6)  JO L 237, 24.8.1991, p. 25.

      (7)  JO L 175, 5.7.1985, p. 40.

      (8)  Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 de coordonare a procedurilor de achiziții ale entităților care funcționează în sectorul apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 199, 9.8.1993, p. 84), astfel cum a fost modificată prin Actul de aderare din 1994.

      (9)  Decizia 93/465/CEE a Consiliului din 22 iulie 1993 privind modulele pentru diversele faze ale procedurilor de evaluare a conformității și normele pentru aplicarea și utilizarea marcajului de conformitate CE, care urmează a se folosi în directivele de armonizare tehnică (JO L 220, 30.8.1993, p. 23).

      (10)  JO L 109, 26.4.1983, p. 8. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.
   ANEXA I
   SISTEMUL FEROVIAR TRANSEUROPEAN DE MARE VITEZĂ
   1.   Infrastructura

               (a)

               Infrastructura sistemului feroviar transeuropean de mare viteză este infrastructura de pe liniile rețelei transeuropene de transport identificate în cadrul orientărilor prevăzute la articolul 129c din tratat:

                           —

                           cele construite special pentru circulația de mare viteză;

                           —

                           cele modernizate special pentru circulația de mare viteză.

                     Acestea pot include linii de racordare, în special joncțiuni de linii noi sau linii modernizate pentru circulația de mare viteză cu stațiile de cale ferată din centrele orașelor, pentru care vitezele trebuie să țină cont de condițiile locale.

               (b)

               Liniile de mare viteză cuprind:

                           —

                           liniile special construite pentru mare viteză, echipate pentru viteze egale sau mai mari de 250 km/h;

                           —

                           liniile special modernizate pentru mare viteză, echipate pentru viteze de ordinul a 200 km/h;

                           —

                           linii special modernizate pentru mare viteză care au caracteristici speciale din cauza constrângerilor de ordin topografic, de relief sau de sistematizare urbană, pe care viteza trebuie adaptată fiecărui caz în parte.

         2.   Materialul rulant

   Trenurile de mare viteză de tehnologie avansată trebuie proiectate astfel încât să garanteze o circulație sigură, neîntreruptă:

               —

               la o viteză de cel puțin 250 km/h pe liniile special construite pentru mare viteză, cu posibilitatea de a se atinge viteze de peste 300 km/h în circumstanțe adecvate;

               —

               la o viteză de ordinul a 200 km/h pe linii existente care au fost sau urmează să fie special modernizate;

               —

               la viteza cea mai mare posibilă pe alte linii.

         3.   Compatibilitatea infrastructurii și a materialului rulant

   Serviciile de trenuri de mare viteză presupun o excelentă compatibilitate între caracteristicile infrastructurii și cele ale materialului rulant. De această compatibilitate depind nivelul performanțelor, siguranța, calitatea serviciului și costurile.
   ANEXA II

      SUBSISTEME

   În sensul prezentei directive, sistemul care constituie sistemul feroviar transeuropean de mare viteză poate fi subdivizat în subsisteme, după cum urmează:
   1.1.   domenii de natură structurală:

               —

               infrastructuri

               —

               energie

               —

               control, comandă și semnalizare

               —

               material rulant;

         1.2.   domenii de natură funcțională:

               —

               întreținere

               —

               mediu

               —

               exploatare

               —

               utilizatori.

         2.   Pentru fiecare subsistem, lista de aspecte legate de interoperabilitate este indicată în mandatul acordat organismului comun reprezentativ pentru elaborarea proiectelor de STI-uri.
   Conform dispozițiilor articolului 6 alineatul (1), acest mandat este stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 21 alineatul (2).
   După caz, lista aspectelor legate de interoperabilitate indicate în mandat este specificată de organismul comun reprezentativ conform dispozițiilor din articolul 5 alineatul (3) litera (e).
   În sensul articolului 5 alineatul (3) litera (b), următoarele elemente sunt considerate drept parametri de bază pentru realizarea interoperabilității:
   PARAMETRI DE BAZĂ

               —

               Gabaritul minim al infrastructurilor

               —

               Raza de curbură minimă

               —

               Ecartamentul liniilor

               —

               Efortul maxim asupra căii

               —

               Lungimea minimă a peroanelor

               —

               Înălțimea peroanelor

               —

               Tensiunea de alimentare

               —

               Geometria catenarelor

               —

               Caracteristicile ERTMS (1)

               —

               Sarcina pe osie

               —

               Lungimea maximă a trenurilor

               —

               Gabaritul materialului rulant

               —

               Caracteristicile minime de frânare

               —

               Caracteristicile electrice limită ale materialului rulant

               —

               Caracteristicile mecanice limită ale materialului rulant

               —

               Caracteristicile de exploatare legate de siguranța trenurilor

               —

               Caracteristicile limită legate de zgomotele exterioare

               —

               Caracteristicile limită legate de vibrațiile exterioare

               —

               Caracteristicile limită legate de perturbațiile electromagnetice exterioare

               —

               Caracteristicile limită legate de zgomotele interioare

               —

               Caracteristicile limită legate de aerul condiționat

               —

               Caracteristici legate de transportul persoanelor cu handicap.

      (1)  Sistem de management al traficului feroviar european (European Rail Traffic Management System)
   ANEXA III
   CERINȚE ESENȚIALE
   1.   Cerințe generale
   1.1.   Siguranță
   1.1.1.   Proiectarea, construcția sau asamblarea, întreținerea și supravegherea componentelor critice pentru siguranță și în special a elementelor implicate în circulația trenurilor trebuie să garanteze siguranța la un nivel care să corespundă obiectivelor fixate pentru rețea, inclusiv pentru situații limită speciale.
   1.1.2.   Parametrii implicați în contactul roată/șină trebuie să respecte cerințele de stabilitate necesare pentru a garanta circulația în deplină siguranță la viteza maximă admisă.
   1.1.3.   Componentele folosite trebuie să reziste la solicitările normale sau excepționale specificate pe timpul duratei lor de serviciu. Consecințele în materie de siguranță ca urmare a unor defecțiuni accidentale trebuie limitate prin mijloace adecvate.
   1.1.4.   Proiectarea instalațiilor fixe și a materialului rulant, precum și alegerea materialelor utilizate trebuie să urmărească limitarea producerii, propagării și efectelor focului și fumului în caz de incendiu.
   1.1.5.   Orice dispozitive destinate a fi manevrate de utilizatori trebuie proiectate astfel încât să nu le fie afectată siguranța în caz de utilizare previzibilă neconformă cu instrucțiunile afișate.
   1.2.   Fiabilitate și disponibilitate
   Supravegherea și întreținerea componentelor fixe sau mobile care sunt implicate în circulația trenurilor trebuie organizate, realizate și cuantificate astfel încât să le fie menținută funcționarea în condițiile prevăzute.
   1.3.   Sănătatea
   1.3.1.   Materialele susceptibile, datorită modului de utilizare, să pună în pericol sănătatea persoanelor care au acces la ele nu trebuie utilizate în trenuri și infrastructuri feroviare.
   1.3.2.   Aceste materiale trebuie alese, instalate și folosite astfel încât să limiteze emisiile de fum sau gaze, în special în caz de incendiu.
   1.4.   Protecția mediului
   1.4.1.   Repercusiunile asupra mediului datorate realizării și exploatării sistemului feroviar transeuropean de mare viteză trebuie evaluate și luate în calcul în stadiul de proiectare a sistemului în conformitate cu dispozițiile comunitare în vigoare.
   1.4.2.   Materialele folosite în trenuri și infrastructuri trebuie să împiedice emisiile de fum sau gaze nocive și periculoase pentru mediu, în special în caz de incendiu.
   1.4.3.   Materialul rulant și sistemele de alimentare cu energie trebuie proiectate și produse astfel încât să fie compatibile din punct de vedere electromagnetic cu instalațiile, echipamentele și rețelele publice sau private cu care ar putea să interfereze.
   1.5.   Compatibilitate tehnică
   Caracteristicile tehnice ale infrastructurilor și instalațiilor fixe trebuie să fie compatibile între ele precum și cu cele ale trenurilor care urmează să fie utilizate în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză.
   Dacă respectarea acestor caracteristici se dovedește dificilă pe anumite secțiuni de rețea, se pot aplica soluții temporare, care să asigure compatibilitatea în viitor.
   2.   Cerințe specifice fiecărui subsistem
   2.1.   Infrastructuri
   2.1.1.   Siguranță
   Trebuie luate măsuri corespunzătoare pentru a împiedica accesul sau intruziunile nedorite la instalațiile de pe liniile pe care se circulă cu mare viteză.
   Trebuie întreprinse măsuri pentru limitarea riscurilor la care sunt expuse persoanele, în special în stațiile prin care trenurile trec cu viteză mare.
   Infrastructurile la care publicul are acces trebuie proiectate și realizate astfel încât să limiteze riscurile pentru sănătatea persoanelor (stabilitate, incendii, evacuare, platforme etc.).
   Trebuie prevăzute dispoziții adecvate care să țină seama de condițiile speciale de siguranță în tunelurile de mare lungime.
   2.2.   Energie
   2.2.1.   Siguranță
   Funcționarea sistemelor de alimentare cu energie nu trebuie să compromită siguranța trenurilor de mare viteză sau a persoanelor (utilizatori, personal de exploatare, riverani și terțe părți).
   2.2.2.   Protecția mediului
   Funcționarea sistemelor de alimentare cu energie nu trebuie să perturbe mediul dincolo de limitele specificate.
   2.2.3.   Compatibilitate tehnică
   Sistemele de alimentare cu electricitate folosite în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză trebuie:

               —

               să permită trenurilor să realizeze performanțele specificate;

               —

               să fie compatibile cu dispozitivele de captare a curentului instalate pe trenuri.

         2.3.   Control-comandă și semnalizare
   2.3.1.   Siguranță
   Instalațiile și operațiile de comandă, control și semnalizare utilizate în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză trebuie să permită trenurilor să circule cu respectarea unui nivel de siguranță care să corespundă obiectivelor fixate pentru rețea.
   2.3.2.   Compatibilitate tehnică
   Toate infrastructurile noi de mare viteză și întregul material rulant nou de mare viteză produs sau dezvoltat după adoptarea de sisteme de comandă, control și semnalizare compatibile trebuie să fie adaptate pentru utilizarea acestor sisteme.
   Echipamentele de comandă, control și semnalizare instalate în cabina de conducere a trenului trebuie să permită o exploatare normală, în condițiile specificate, în întregul sistem feroviar transeuropean de mare viteză.
   2.4.   Material rulant
   2.4.1.   Siguranță
   Structurile materialului rulant și ale legăturilor între vehicule trebuie proiectate astfel încât să protejeze spațiile unde se găsesc pasagerii și spațiile de conducere în caz de coliziune sau deraiere.
   Echipamentele electrice nu trebuie să compromită siguranța și funcționarea instalațiilor de comandă, control și semnalizare.
   Tehnicile de frânare și eforturile exercitate trebuie să fie compatibile cu concepția liniilor, a lucrărilor de artă și a sistemelor de semnalizare.
   Trebuie adoptate măsuri pentru prevenirea accesului la componentele sub tensiune pentru a nu pune în pericol siguranța persoanelor.
   În caz de pericol, dispozitivele trebuie să permită pasagerilor să informeze mecanicul de locomotivă și personalul însoțitor pentru ca acesta să-l contacteze.
   Ușile de acces trebuie să fie dotate cu un sistem de deschidere și închidere care să garanteze siguranța pasagerilor.
   Trebuie prevăzute și semnalizate ieșiri de siguranță.
   Trebuie prevăzute dispoziții adecvate care să țină seama de condițiile speciale de siguranță în tunelurile cu lungimi mari.
   Constituie o cerință absolută existența la bordul trenului a unui sistem de iluminat de siguranță cu o intensitate și autonomie suficientă.
   Trenurile trebuie să fie dotate cu un sistem de sonorizare care să permită transmiterea mesajelor către pasageri atât de către personalul de la bordul trenului, cât și de către personalul de control de la sol.
   2.4.2.   Fiabilitate și disponibilitate
   Proiectarea echipamentelor esențiale și a echipamentelor de rulare, tracțiune și frânare, precum și a sistemului de comandă și control trebuie, într-o situație de avarie specificată, să permită trenului să-și continue deplasarea fără consecințe nefaste pentru echipamentele rămase în serviciu.
   2.4.3.   Compatibilitate tehnică
   Echipamentele electrice trebuie să fie compatibile cu funcționarea instalațiilor de comandă, control și semnalizare.
   Caracteristicile dispozitivelor de captare a curentului trebuie să permită circulația trenului folosind sistemele de alimentare cu energie ale sistemului feroviar transeuropean de mare viteză.
   Caracteristicile materialului rulant trebuie să-i permită acestuia să circule pe orice linie pentru care a fost prevăzută exploatarea sa.
   2.5.   Întreținere
   2.5.1.   Sănătate
   Instalațiile tehnice și procedurile utilizate în centrele de întreținere nu trebuie să constituie un pericol la adresa sănătății persoanelor.
   2.5.2.   Protecția mediului
   Instalațiile tehnice și procedurile utilizate în centrele de întreținere nu trebuie să depășească nivelurile de poluare admise pentru mediul înconjurător.
   2.5.3.   Compatibilitate tehnică
   Instalațiile de întreținere din trenurile de mare viteză trebuie să permită efectuarea operațiunilor de asigurare a securității, igienei și confortului pe toate trenurile pentru care au fost proiectate.
   2.6.   Mediu
   2.6.1.   Sănătate
   Exploatarea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză trebuie să respecte reglementările privind nivelurile de poluare sonoră.
   2.6.2.   Protecția mediului
   Exploatarea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză nu trebuie să producă un nivel de vibrații în sol inacceptabil pentru activitățile și pentru mediul adiacent infrastructurii și în stare normală de întreținere.
   2.7.   Exploatare
   2.7.1.   Siguranță
   Realizarea coerenței normelor de exploatare a rețelelor și calificarea mecanicilor de locomotivă și a personalului de bord trebuie să asigure o exploatare internațională sigură.
   Operațiunile și periodicitatea întreținerii, formarea și calificarea personalului de întreținere și sistemul de asigurare a calității introdus în centrele de întreținere ale operatorilor interesați trebuie să asigure un grad ridicat de siguranță.
   2.7.2.   Fiabilitate și disponibilitate
   Operațiunile și periodicitatea întreținerii, formarea și calificarea personalului de întreținere și sistemul de asigurare a calității introdus de operatorii interesați în centrele de întreținere trebuie să asigure un grad ridicat de fiabilitate și disponibilitate a sistemului.
   2.7.3.   Compatibilitate tehnică
   Realizarea coerenței normelor de exploatare a rețelelor și calificarea mecanicilor de locomotivă, a personalului de bord și a responsabililor cu gestionarea traficului trebuie să asigure eficacitatea exploatării în sistemul feroviar transeuropean de mare viteză.
   ANEXA IV
   ELEMENTE CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE
   Declarația CE

               —

                  de conformitate

               —

                  de adecvare pentru utilizare

         1.   Elemente constitutive de interoperabilitate
   Declarația CE se aplică elementelor constitutive de interoperabilitate implicate în interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză, după cum se prevede la articolul 3. Aceste elemente constitutive de interoperabilitate pot fi:
   1.1.   elemente constitutive de uz general
   Aceste elemente constitutive nu sunt specifice sistemului feroviar și pot fi folosite ca atare în alte domenii;
   1.2.   elemente constitutive de uz general având caracteristici speciale
   Aceste elemente constitutive de uz multiplu nu sunt specifice ca atare unui sistem feroviar, dar trebuie să demonstreze niveluri de performanță speciale când sunt utilizate în domeniul feroviar;
   1.3.   elemente constitutive specifice
   Aceste elemente constitutive sunt specifice aplicațiilor feroviare.
   2.   Domeniul de aplicare
   Declarația CE are ca obiect:

               —

               fie evaluarea de un organism notificat sau de organisme notificate a conformității intrinsece a unui element constitutiv de interoperabilitate, considerat izolat, la specificațiile tehnice pe care trebuie să le respecte;

               —

               fie evaluarea/aprecierea de un organism notificat sau organisme notificate a adecvării pentru utilizare a unui element constitutiv de interoperabilitate, considerat în mediul său feroviar și în special în cazurile în care sunt implicate interfețele, în raport cu specificațiile tehnice, în special cele de natură funcțională, care trebuie verificate.

         Procedurile de evaluare aplicate de organismele notificate în stadiul de proiectare și în cel de producție se vor baza pe modulele definite în Decizia 93/465/CEE, în conformitate cu condițiile prevăzute în STI-uri.
   3.   Conținutul declarației CE
   Declarația CE de conformitate sau de adecvare pentru utilizare și documentele însoțitoare trebuie să fie datate și semnate.
   Această declarație trebuie întocmită în aceeași limbă ca și instrucțiunile și trebuie să conțină următoarele:

               —

               trimiterile la directivă;

               —

               numele și adresa producătorului sau a reprezentantului său autorizat stabilit în Comunitate (se indică numele comercial și adresa completă iar în cazul reprezentantului autorizat stabilit în Comunitate se indică și numele comercial al producătorului sau al constructorului);

               —

               descrierea elementului constitutiv de interoperabilitate (marca, tipul etc.);

               —

               descrierea procedurii urmate pentru declararea conformității, adecvării pentru utilizare (articolul 13);

               —

               toate descrierile pertinente la care răspunde elementul constitutiv de interoperabilitate și în special condițiile de utilizare;

               —

               numele și adresa organului notificat (organelor notificate) implicat (implicate) în procedura urmată în ceea ce privește conformitatea sau adecvarea pentru utilizare și data certificatului de examinare împreună cu perioada și condițiile de valabilitate ale certificatului, dacă este cazul;

               —

               după caz, trimitere la specificația europeană;

               —

               identificarea semnatarului mandatat să angajeze producătorul sau pe reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Comunitate.

         ANEXA V

      SUBSISTEME

   DECLARAȚIA CE DE VERIFICARE
   Declarația CE de verificare și documentele însoțitoare trebuie să fie datate și semnate.
   Această declarație trebuie întocmită în aceeași limbă ca și dosarul tehnic și trebuie să conțină următoarele:

               —

               trimiterile la directivă;

               —

               numele și adresa entității contractante sau ale reprezentantului său autorizat stabilit în Comunitate (se indică numele comercial și adresa completă iar în cazul reprezentantului autorizat stabilit în Comunitate se indică și numele comercial al entității contractante);

               —

               o descriere succintă a subsistemului;

               —

               numele și adresa organismului notificat care a efectuat inspecția CE menționată în articolul 18;

               —

               trimiterile la documentele conținute în dosarul tehnic;

               —

               toate dispozițiile temporare sau definitive pertinente care trebuie respectate de subsisteme și, în special, după caz, orice restricții sau condiții de exploatare;

               —

               perioada de valabilitate a declarației CE, dacă este provizorie;

               —

               identitatea semnatarului.

         ANEXA VI
   SUBSISTEME
   VERIFICAREA CE
   1.   Verificarea CE este procedura prin care un organism notificat verifică și certifică, la solicitarea unei entități contractante sau a reprezentantului său stabilit în Comunitate, că un subsistem:

               —

               este conform cu dispozițiile directivei;

               —

               este conform cu celelalte reglementări care decurg din tratat și poate fi pus în funcțiune.

         2.   Subsistemul este verificat la fiecare dintre următoarele etape:

               —

               proiectarea de ansamblu;

               —

               structura subsistemului, cuprinzând, în special, executarea lucrărilor de inginerie civilă, montarea elementelor constitutive, reglajul ansamblului;

               —

               verificarea finală a subsistemului.

         3.   Organismul notificat responsabil cu verificarea CE întocmește certificatul de conformitate destinat entității contractante sau reprezentantului său autorizat stabilit în Comunitate, care la rândul său redactează declarația CE de verificare destinată autorității de supraveghere din statul membru în care este localizat/funcționează subsistemul.
   4.   Dosarul tehnic care însoțește declarația de verificare trebuie constituit după cum urmează:

               —

               pentru infrastructuri: planurile lucrărilor, procesele-verbale de recepție pentru excavații și armături, rapoartele de testări și control pentru betoane;

               —

               pentru celelalte subsisteme: planurile generale și de detaliu conforme cu execuția, schemele electrice și hidraulice, schemele circuitelor de comandă, descrierea sistemelor de prelucrare a datelor și de automatizare, manualele de exploatare și întreținere etc.;

               —

               lista de elemente constitutive de interoperabilitate încorporate în subsisteme, conform prevederilor articolului 3;

               —

               copiile declarațiilor CE de conformitate sau adecvare pentru utilizare care trebuie furnizate pentru elementele constitutive menționate, în conformitate cu articolul 13 din directivă, însoțite, după caz, de notele de calcul corespunzătoare și o copie a proceselor-verbale ale încercărilor și examinărilor efectuate de organismele notificate pe baza specificațiilor tehnice comune;

               —

               certificatul emis de organismul notificat responsabil cu verificarea CE, însoțit de notele de calcul corespunzătoare și contrasemnat de acesta, care să precizeze că proiectul este conform cu dispozițiile prezentei directive și să precizeze, după caz, rezervele formulate în timpul executării lucrărilor și care se mențin; certificatul ar trebui, de asemenea, să fie însoțit de rapoartele de inspecție și audit întocmite în legătură cu verificarea, după cum se prevede la punctele 5.3 și 5.4.

         5.   Supravegherea
   5.1.   Scopul supravegherii CE este de a se asigura respectarea obligațiilor care decurg din dosarul tehnic pe parcursul realizării subsistemului.
   5.2.   Organismul notificat responsabil cu verificarea producției trebuie să aibă acces permanent pe șantierele de construcții, în atelierele de producție, în zonele de depozitare și, după caz, la instalațiile de prefabricare sau de verificare și, în general, în toate locurile pe care le consideră necesare pentru îndeplinirea misiunii sale. Entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat din Comunitate trebuie să-i trimită sau să-i fi trimis toate documentele necesare în acest scop și în special planurile de execuție și documentația tehnică referitoare la subsistem.
   5.3.   Organismul notificat responsabil cu verificarea execuției efectuează periodic audituri pentru a se asigura că dispozițiile directivei sunt respectate. El trebuie să prezinte un raport de audit responsabililor cu execuția. El poate cere să fie prezent la anumite faze ale operațiunilor de construcție.
   5.4.   În plus, organismul notificat poate efectua vizite inopinate pe șantiere sau la atelierele de producție. Cu prilejul acestor vizite, organismul notificat poate efectua „audituri” complete sau parțiale. El trebuie să prezinte responsabililor cu execuția un raport de inspecție și, dacă este cazul, un raport de audit.
   6.   Dosarul complet menționat la alineatul (4) trebuie înaintat entității contractante sau reprezentantului său autorizat din Comunitate în sprijinul certificatului de conformitate emis de organismul notificat responsabil cu verificarea subsistemului în ordinea lucrărilor. Dosarul trebuie atașat la declarația CE de verificare pe care entitatea contractantă o trimite autorității de supraveghere din statul membru respectiv.
   O copie a dosarului trebuie păstrată de entitatea contractantă pe toată durata de funcționare a subsistemului. Dosarul trebuie transmis oricărui alt stat membru care solicită acest lucru.
   7.   Fiecare organism trebuie să transmită periodic informații pertinente cu privire la următoarele:

               —

               cererile de verificare CE primite;

               —

               certificatele de conformitate emise;

               —

               certificatele de conformitate refuzate.

         8.   Dosarele și corespondența referitoare la procedurile de verificare CE trebuie redactate în limba oficială a statului membru în care este stabilită entitatea contractantă sau reprezentantul său autorizat din Comunitate, sau într-o limbă acceptată de Comunitate.
   ANEXA VII

      CRITERII MINIME CARE TREBUIE LUATE ÎN CONSIDERARE DE STATELE MEMBRE LA NOTIFICAREA ORGANISMELOR

   1.   Organismul, directorul său și personalul responsabil cu executarea operațiilor de verificare nu se pot implica, nici direct și nici prin reprezentanți autorizați, în proiectarea, producția, construcția, comercializarea sau întreținerea elementelor constitutive de interoperabilitate sau a subsistemelor, nici în exploatarea lor. Aceasta nu exclude posibilitatea unui schimb de informații tehnice între producător sau constructor și acel organism.
   2.   Organismul și personalul responsabil cu inspecțiile trebuie să efectueze operațiunile de verificare cu cea mai mare integritate profesională și competență tehnică și să nu fie supuși nici unei presiuni sau cointeresări, în special de natură financiară, care ar putea să le influențeze hotărârile sau rezultatele inspecției, în special venind din partea unor persoane sau grupuri de persoane care sunt afectate de rezultatele verificărilor.
   3.   Organismul trebuie să angajeze personalul necesar și să dețină mijloacele necesare pentru îndeplinirea corespunzătoare a sarcinilor tehnice și administrative legate de efectuarea verificărilor. Trebuie, de asemenea, să aibă acces la echipamentele necesare verificărilor excepționale.
   4.   Personalul responsabil cu verificările trebuie să posede:

               —

               formarea tehnică și profesională corespunzătoare;

               —

               cunoașterea corespunzătoare a cerințelor legate de verificările pe care le efectuează și o experiență suficientă în astfel de verificări;

               —

               abilitatea de a întocmi certificatele, procesele-verbale și rapoartele care alcătuiesc dosarul oficial al inspecțiilor realizate.

         5.   Trebuie garantată independența personalului responsabil cu inspecțiile. Nici un oficial nu trebuie remunerat pe baza numărului de inspecții efectuate sau a rezultatelor acestor inspecții.
   6.   Organismul trebuie să contracteze o asigurare de răspundere civilă dacă această răspundere nu este acoperită de stat în temeiul legislației interne sau dacă inspecțiile nu sunt efectuate direct de statul membru respectiv.
   7.   Personalul acestui organism trebuie să păstreze secretul profesional cu privire la tot ceea ce îi află în cursul exercitării îndatoririlor sale (cu excepția autorităților administrative competente din statul în care își exercită aceste activități), în conformitate cu prezenta directivă sau cu oricare dispoziție de drept intern de punere în aplicare a directivei.


title: Directiva 2006/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele electrice destinate utilizării în cadrul unor anumite limite de tensiune (versiune codificată)Text cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32006L0095

Jurnalul Oficial L 374 , 27/12/2006 p. 0010 - 0019

		20061212Directiva 2006/95/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 12 decembrie 2006privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele electrice destinate utilizării în cadrul unor anumite limite de tensiune(versiune codificată)(Text cu relevanță pentru SEE)PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [1],hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 251 din tratat [2],întrucât:(1) Directiva 73/23/CEE a Consiliului din 19 februarie 1973 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele electrice destinate utilizării în cadrul unor anumite limite de tensiune [3] a fost modificată substanțial [4]. În interesul clarității și al logicii directiva menționată anterior ar trebui codificată.(2) Dispozițiile în vigoare în statele membre destinate să asigure siguranța în utilizarea echipamentelor electrice în cadrul unor anumite limite de tensiune pot să difere, constituind un obstacol în calea comerțului.(3) În anumite state membre, în privința anumitor echipamente electrice, legislația privind siguranța ia forma unor măsuri preventive și represive prin intermediul dispozițiilor obligatorii.(4) În alte state membre, pentru a realiza același obiectiv, legislația privind siguranța face trimitere la standardele tehnice stabilite de organismele de standardizare. Un astfel de sistem oferă avantajul unui adaptări rapide la progresul tehnic, fără a neglija cerințele de siguranță.(5) Anumite state membre desfășoară proceduri administrative pentru aprobarea standardelor. Această aprobare nu afectează nici conținutul tehnic al standardelor în vreun fel, nici nu limitează condițiile lor de utilizare. Prin urmare, această aprobare nu poate modifica efectele standardelor armonizate și publicate, din punctul de vedere al Comunității.(6) În cadrul Comunității, respectarea de către aceste echipamente a anumitor cerințe de siguranță recunoscute în toate statele membre, ar trebui să permită libera circulație a echipamentelor electrice. Fără a aduce atingere oricărui alt mijloc de probă, dovada respectării acestor cerințe poate fi stabilită prin trimitere la standardele armonizate care încorporează aceste condiții. Aceste standarde armonizate ar trebui să fie stabilite de comun acord de către organisme și fiecare stat membru ar trebui să le notifice celorlalte state membre și Comisiei și ar trebui să fie aduse la cunoștința publicului cât mai larg. O astfel de armonizare ar trebui să elimine, pe plan comercial, inconvenientele rezultând din diferențele între standardele naționale.(7) Fără a aduce atingere oricărui alt mijloc de probă, respectarea standardelor armonizate de către echipamentele electrice poate fi prezumată pe baza aplicării sau emiterii mărcilor ori certificatelor de către organizațiile competente sau, în absența acestora, pe baza unei declarații de conformitate a producătorului. Pentru a încuraja eliminarea barierelor din calea comerțului, statele membre ar trebui să recunoască astfel de mărci sau certificate sau astfel de declarații ca elemente doveditoare. Având în vedere acest scop, mărcile sau certificatele menționate anterior ar trebui făcute cunoscute în special prin publicarea lor în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.(8) Ca o măsură tranzitorie, libera circulație a echipamentelor electrice pentru care încă nu există standarde armonizate se poate realiza prin aplicarea dispozițiilor privind siguranța sau a standardelor deja prevăzute de alte organisme internaționale sau de unul dintre organismele care stabilesc standardele armonizate.(9) Este posibil ca echipamentele electrice să fie puse în liberă circulație chiar dacă nu respectă cerințele de siguranță și, prin urmare, este oportun să se prevadă dispoziții corespunzătoare, pentru a reduce la minimum acest pericol.(10) Decizia 93/465/CEE a Consiliului [5] stabilește modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității, care sunt propuse pentru a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică.(11) Alegerea procedurilor nu ar trebui să conducă la o diminuare a standardelor de securitate a echipamentelor electrice, care au fost deja stabilite în întreaga Comunitate.(12) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre referitoare la termenele pentru transpunerea în dreptul național și aplicarea directivelor prevăzute în anexa V partea B,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1În sensul prezentei directive, "echipament electric" înseamnă orice echipament destinat utilizării la o tensiune nominală cuprinsă între 50 și 1000 V pentru curentul electric alternativ și între 75 și 1500 V pentru curentul electric continuu, cu excepția echipamentelor și a fenomenelor enumerate în anexa II.Articolul 2(1) Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că echipamentele electrice pot fi introduse pe piață doar în cazul în care, fiind construite în conformitate cu aspectele de siguranță din buna practică inginerească în vigoare în Comunitate, nu pun în pericol siguranța persoanelor, a animalelor domestice sau a bunurilor atunci când sunt instalate și întreținute corespunzător și sunt folosite în scopul pentru care au fost create.(2) Elementele principale ale obiectivelor privind siguranța precizate în alineatul (1) sunt menționate în anexa I.Articolul 3Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că, în cazul în care natura echipamentelor electrice permite respectarea dispozițiilor articolului 2, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 5, 6, 7 sau 8, libera circulație a acestora în cadrul Comunității nu este împiedicată din motive de siguranță.Articolul 4În legătură cu echipamentele electrice, statele membre se asigură că organismele furnizoare de electricitate nu impun cerințe mai riguroase privind siguranța decât cele prevăzute la articolul 2, pentru conectarea la rețea sau pentru alimentarea cu electricitate a utilizatorilor de echipamente electrice.Articolul 5Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că, în special, echipamentele electrice care respectă dispozițiile privind siguranța din standardele armonizate sunt considerate de către autoritățile lor administrative competente ca respectând dispozițiile articolului 2, în sensul introducerii pe piață și al liberei circulații, astfel cum se precizează la articolul 2 și, respectiv, 3.Standardele sunt considerate armonizate odată ce sunt elaborate de comun acord de organismele notificate de către statele membre în conformitate cu articolul 11 primul alineat litera (a) și publicate în temeiul procedurilor naționale. Standardele sunt actualizate în funcție de progresul tehnologic și evoluția bunei practici inginerești în materie de siguranță.În scopul informării, lista standardelor armonizate și referințele acestora se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 6(1) În cazul în care standardele armonizate, astfel cum sunt definite la articolul 5, nu au fost încă elaborate și publicate, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că, în scopul introducerii pe piață sau al liberei circulații menționate la articolul 2 și, respectiv, 3, autoritățile lor administrative competente acordă atenție respectării dispozițiilor articolului 2 de către echipamentele electrice care respectă dispozițiile privind siguranța ale Comisiei internaționale pentru reguli de aprobare a echipamentelor electrice (CEE) sau ale Comisiei Electrotehnice Internaționale (IEC), în privința cărora s-a aplicat procedura de publicare prevăzută la alineatele (2) și (3).(2) Dispozițiile privind siguranța menționate la alineatul (1) sunt notificate statelor membre de către Comisie, de la intrarea în vigoare a prezentei directive și, ulterior, la publicarea lor. Comisia, după consultarea statelor membre, indică dispozițiile și, în special, variantele pe care le recomandă a fi publicate.(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre, în termen de trei luni, posibilele lor obiecții privind dispozițiile astfel notificate, indicând motivele de siguranță pe baza cărora dispozițiile în cauză nu ar trebui să fie recunoscute.În scopul informării, dispozițiile privind siguranța împotriva cărora nu au fost ridicate nici un fel de obiecții se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 7Atunci când nu există încă standarde armonizate în sensul articolului 5 sau dispoziții de siguranță publicate în conformitate cu articolul 6, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura că, în scopul introducerii pe piață sau al circulației lor libere, astfel cum se precizează la articolul 2 și, respectiv, 3, autoritățile lor administrative competente consideră, de asemenea, că echipamentele electrice produse în conformitate cu dispozițiile de siguranță ale standardelor în vigoare în statul membru producător respectă dispozițiile articolului 2, în cazul în care asigură un nivel de siguranță echivalent cu cel cerut în propriul lor teritoriu.Articolul 8(1) Înainte de introducerea pe piață, echipamentelor electrice trebuie să li se aplice marcajul CE prevăzut la articolul 10, atestând conformitatea lor cu dispozițiile prezentei directive, inclusiv procedura de evaluare a conformității descrisă în anexa IV.(2) În cazul unei contestări, producătorul sau importatorul poate prezenta un raport, întocmit de către un organism care este notificat în conformitate cu articolul 11 primul alineat litera (b), privind conformitatea echipamentelor electrice cu dispozițiile articolului 2.(3) Atunci când echipamentele electrice fac obiectul altor directive privind alte aspecte care prevăd, de asemenea, aplicarea marcajului CE, acesta din urmă va preciza că echipamentele în cauză sunt, de asemenea, conforme cu dispozițiile acestor alte directive.Cu toate acestea, atunci când una sau mai multe din aceste directive permit producătorului, pe o perioadă de tranziție, să aleagă ce regim să aplice, marcajul CE indică numai conformitatea cu dispozițiile acelor directive aplicate de către producător. În acest caz, caracteristicile directivelor aplicate, astfel cum sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, trebuie precizate în documentele, notele sau instrucțiunile cerute de directive și care însoțesc echipamentele electrice.Articolul 9(1) În cazul în care, din motive de siguranță, un stat membru interzice introducerea pe piață a oricărui echipament electric sau împiedică libera sa circulație, statul membru informează de îndată celelalte state membre în cauză și Comisia, indicând motivele pentru decizia sa și precizând în special:(a) dacă neconformitatea sa cu articolul 2 se datorează unei deficiențe a standardelor armonizate menționate la articolul 5, a dispozițiilor menționate la articolul 6 sau a standardelor menționate la articolul 7;(b) dacă neconformitatea sa cu articolul 2 se datorează aplicării incorecte a acestor standarde sau publicații sau nerespectării bunei practici inginerești prevăzute la articolul menționat anterior.(2) În cazul în care alte state membre ridică obiecții privind decizia menționată la alineatul (1), Comisia consultă de îndată statele membre în cauză.(3) În cazul în care nu s-a ajuns la un acord în termen de trei luni de la data comunicării informației, astfel cum se prevede la alineatul (1), Comisia obține avizul unuia dintre organismele notificate în conformitate cu articolul 11 primul alineat litera (b), care își are sediul social în afara teritoriului statelor membre în cauză și care nu a fost implicat în procedura prevăzută la articolul 8. Avizul precizează în ce măsură nu au fost respectate dispozițiile articolului 2.(4) Comisia comunică avizul organismului menționat la alineatul (3) tuturor statelor membre care, în termen de o lună, pot face cunoscute Comisiei observațiile lor. Comisia ia act în același timp de orice observații ale părților în cauză cu privire la avizul respectiv.(5) După ce ia act de aceste observații, Comisia formulează, după caz, recomandările sau avizele corespunzătoare.Articolul 10(1) Marcajul de conformitate CE menționat în anexa III este aplicat de către producător sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității pe echipamentele electrice sau, în caz contrar, pe ambalajul, pe instrucțiunile de utilizare sau pe certificatul de garanție, astfel încât să fie vizibil, ușor lizibil și indelebil.(2) Se interzice aplicarea pe echipamentele electrice a oricăror marcaje pasibile de a induce în eroare părțile terțe în privința sensului și formei marcajului CE. Cu toate acestea, pot fi aplicate orice alte marcaje pe echipamentele electrice, ambalajele lor, pe instrucțiunile de utilizare sau pe certificatul de garanție, cu condiția ca prin aceasta să nu se reducă vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE.(3) Fără a aduce atingere articolului 9:(a) atunci când un stat membru stabilește că marcajul CE a fost aplicat în mod necorespunzător, producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității este obligat să refacă echipamentele electrice pentru a respecta dispozițiile privind marcajul CE și să sisteze săvârșirea infracțiunii în temeiul condițiilor impuse de către statul membru;(b) atunci când nerespectarea continuă, statul membru ia măsurile necesare pentru a restricționa sau interzice introducerea pe piață a echipamentelor electrice în cauză sau a asigura retragerea acestora de pe piață, în conformitate cu articolul 9.Articolul 11Fiecare stat membru informează celelalte state membre și Comisia cu privire la:(a) organismele menționate la articolul 5 al doilea alineat;(b) organismele care pot întocmi un raport în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) sau pot da un aviz în conformitate cu articolul 9;(c) referința publicării menționate la articolul 5 al doilea alineat.Orice modificare la cele menționate mai sus este notificată de către fiecare stat membru celorlalte state membre și Comisiei.Articolul 12Prezenta directivă nu se aplică echipamentelor electrice destinate exportului către țări terțe.Articolul 13Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 14Directiva 73/23/CEE se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor indicate în anexa V partea B.Trimiterile la directiva abrogată sunt interpretate ca trimiteri la prezenta directivă și ar trebui interpretate în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa VI.Articolul 15Prezenta directivă întră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 16Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Strasburg, 12 decembrie 2006.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. Borrell FontellesPentru ConsiliuPreședinteleM. Pekkarinen[1] JO C 10, 14.1.2004, p. 6.[2] Avizul Parlamentului European din 21 octombrie 2003 (JO C 82 E, 1.4.2004, p. 68) și Decizia Consiliului din 14 noiembrie 2006.[3] JO L 77, 26.3.1973, p. 29. Directivă astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/68/CEE (JO L 220, 30.8.1993, p. 1).[4] A se vedea anexa V partea A.[5] Decizia 93/465/CEE a Consiliului din 22 iulie 1993 privind modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității și normele de aplicare și utilizare a mărcii de conformitate CE, care sunt propuse spre a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică (JO L 220, 30.8.1993, p. 23).--------------------------------------------------20061212ANEXA IElementele principale ale obiectivelor privind siguranța pentru echipamentele electrice destinate utilizării în cadrul unor anumite limite de tensiune1. Condiții generale(a) Caracteristicile esențiale, ale căror recunoaștere și respectare vor asigura utilizarea în siguranță a echipamentelor electrice și pentru scopurile pentru care au fost create, sunt înscrise pe echipamente, iar în cazul în care acest lucru nu este posibil, pe o notiță însoțitoare.(b) Denumirea comercială sau marca comercială ar trebui să fie aplicată în mod clar pe echipamentele electrice sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, pe ambalaj.(c) Echipamentele electrice, împreună cu părțile lor componente, ar trebui să fie construite astfel încât să existe siguranța că pot fi asamblate și conectate în siguranță și în mod corespunzător.(d) Echipamentele electrice ar trebui să fie astfel proiectate și fabricate, încât să se asigure protecția împotriva pericolelor în conformitate cu punctele 2 și 3 din prezenta anexă, cu condiția ca echipamentul să fie folosit la aplicațiile pentru care a fost construit și să fie întreținut în mod corespunzător.2. Protecția împotriva pericolelor care provin de la echipamentele electriceMăsurile de ordin tehnic ar trebui să fie stabilite în conformitate cu punctul 1, pentru a se asigura că:(a) persoanele și animalele domestice sunt protejate în mod corespunzător împotriva pericolului de vătămare corporală sau altor traume care pot fi cauzate de contactul direct sau indirect;(b) nu se produc temperaturi, arcuri sau radiații care ar putea constitui un pericol;(c) persoanele, animalele domestice și bunurile sunt protejate în mod corespunzător împotriva pericolelor de natură neelectrică produse de echipamentele electrice, cunoscute din experiență;(d) izolația trebuie să fie adaptată condițiilor previzibile.3. Protecția împotriva pericolelor care pot fi cauzate de influențe externe asupra echipamentului electricMăsurile de ordin tehnic urmează să fie prevăzute în conformitate cu punctul 1, pentru a se asigura că:(a) echipamentele electrice satisfac cerințele mecanice preconizate, astfel încât persoanele, animalele domestice și obiectele să nu fie puse în pericol;(b) echipamentele electrice sunt rezistente la influențele nemecanice în condiții de mediu previzibile, astfel încât persoanele, animalele domestice și obiectele să nu fie puse în pericol;(c) echipamentele electrice nu pun în pericol persoanele, animalele domestice și obiectele, în condiții previzibile de suprasarcină.--------------------------------------------------20061212ANEXA IIEchipamente și fenomene în afara domeniului de aplicare al prezentei directiveEchipamente electrice pentru utilizare în mediu explozivEchipamente electrice pentru radiologie și alte scopuri medicalePărți electrice pentru ascensoare de materiale și de persoaneContoare de electricitateFișe și prize de uz casnicRegulatoare pentru împrejmuiri electricePerturbații radioelectriceEchipament electric specializat pentru utilizare pe nave, aeronave sau căi ferate, care respectă dispozițiile privind siguranța stabilite de către organismele internaționale la care participă statele membre.--------------------------------------------------20061212ANEXA IIIMarcaj de conformitate CE și declarație de conformitate CEA. Marcajul de conformitate CEMarcajul de conformitate CE constă în inițialele "CE" având următoarea formă:+++++ TIFF +++++- În cazul în care marcajul CE este redus sau mărit, trebuie să fie respectate proporțiile date în desenul gradat de mai sus.- Diferitele componente ale marcajului CE trebuie să aibă în mare măsură aceeași dimensiune verticală, care nu trebuie să fie mai mică de 5 mm.B. Declarația de conformitate CEDeclarația de conformitate CE trebuie să conțină următoarele elemente:- numele și adresa producătorului sau ale reprezentantului său autorizat stabilit în cadrul Comunității;- o descriere a echipamentului electric;- trimitere la standardele armonizate;- după caz, trimiteri la specificațiile cu care se declară conformitatea;- identificarea semnatarului care a fost împuternicit să se angajeze în numele producătorului sau al reprezentantului său autorizat stabilit în cadrul Comunității;- ultimele două cifre ale anului în care s-a aplicat marcajul CE.--------------------------------------------------20061212ANEXA IVControlul intern al producției1. Controlul intern al producției este procedura prin care producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității, care îndeplinește obligațiile prevăzute la punctul 2, se asigură și declară că echipamentele electrice satisfac cerințele prezentei directive care i se aplică. Producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească în scris o declarație de conformitate.2. Producătorul trebuie să stabilească documentația tehnică descrisă la punctul 3 și el sau reprezentantul său autorizat stabilit în cadrul Comunității trebuie să o păstreze pe teritoriul Comunității la dispoziția autorităților naționale în cauză în scopul controlului, pentru o perioadă de cel puțin 10 ani de la data fabricării ultimului produs.În cazul în care nici producătorul și nici reprezentantul său autorizat nu sunt stabiliți în Comunitate, această obligație reprezintă responsabilitatea persoanei care introduce echipamentul electric pe piața Comunității.3. Documentația tehnică trebuie să permită evaluarea conformității echipamentelor electrice cu cerințele prezentei directive. În măsura în care este relevant pentru o astfel de evaluare, documentația trebuie să includă designul, fabricarea și modul de funcționare al echipamentelor electrice. Aceasta trebuie să includă:- o descriere generală a echipamentelor electrice;- designul conceptual și desenele de fabricație și schemele componentelor, subansamblurilor, circuitelor etc.;- descrieri și explicații necesare pentru înțelegerea desenelor și a schemelor menționate anterior și a funcționării echipamentelor electrice;- o listă cu standardele aplicate în întregime sau parțial și descrierea soluțiilor adoptate pentru a satisface aspectele privind siguranța ale prezentei directive, în cazul în care nu s-au aplicat standardele;- rezultatele calculelor de design, ale controalelor efectuate etc.;- rapoarte de încercare.4. Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să păstreze o copie a declarației de conformitate, împreună cu documentația tehnică.5. Producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure conformitatea produselor fabricate cu documentația tehnică menționată la punctul 2 și cu cerințele prezentei directive care li se aplică.--------------------------------------------------20061212ANEXA VPartea ADirectiva abrogată cu modificarea acesteiaDirectiva 73/23/CEE a Consiliului | (JO L 77, 26.3.1973, p. 29) |Directiva 93/68/CEE a Consiliului articolul 1 | (JO L 220, 30.8.1993, p. 1) |numai punctul 12 și articolul 13 | |Partea BLista cu termenele pentru transpunerea în legislația națională și pentru aplicare(menționate la articolul 14)Directiva | Termen limită pentru transpunere | Data aplicării |73/23/CEE | 21 august 1974 [1] | — |93/68/CEE | 1 iulie 1994 | 1 ianuarie 1995 [2] |[1] În cazul Danemarcei termenul a fost prelungit la cinci ani, și anume 21 februarie 1978. A se vedea Directiva 73/23/CEE articolul 13 alineatul (1).[2] Până la 1 ianuarie 1997, statele membre trebuiau să permită introducerea pe piață și punerea în serviciu a produselor care respectau regimul de marcare în vigoare înainte de 1 ianuarie 1995. A se vedea Directiva 93/68/CEE articolul 14 alineatul (2).--------------------------------------------------20061212ANEXA VITabel de corespondențăDirectiva 73/23/CEE | Prezenta directivă |Articolele 1-7 | Articolele 1-7 |Articolul 8 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (1) |Articolul 8 alineatul (2) | Articolul 8 alineatul (2) |Articolul 8 alineatul (3) litera (a) | Articolul 8 alineatul (3) primul paragraf |Articolul 8 alineatul (3) litera (b) | Articolul 8 alineatul (3) paragraful al doilea |Articolul 9 alineatul (1) prima liniuță | Articolul 9 alineatul (1) litera (a) |Articolul 9 alineatul (1) a doua liniuță | Articolul 9 alineatul (1) litera (b) |Articolul 9 alineatele (2)-(5) | Articolul 9 alineatele (2)-(5) |Articolul 10 | Articolul 10 |Articolul 11 prima liniuță | Articolul 11 litera (a) |Articolul 11 a doua liniuță | Articolul 11 litera (b) |Articolul 11 a treia liniuță | Articolul 11 litera (c) |Articolul 12 | Articolul 12 |Articolul 13 alineatul (1) | — |Articolul 13 alineatul (2) | Articolul 13 |— | Articolul 14 |— | Articolul 15 |Articolul 14 | Articolul 16 |Anexele I-IV | Anexele I-IV |— | Anexa V |— | Anexa VI |--------------------------------------------------