title: Directiva 2008/79/CE a Comisiei din 28 iulie 2008 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru includerea IPBC ca substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               29.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 200/12

      DIRECTIVA 2008/79/CE A COMISIEI

   din 28 iulie 2008
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului pentru includerea IPBC ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate, în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Această listă include IPBC.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1451/2007, IPBC a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE, în vederea utilizării pentru tipul de produs 8, produse de întreținere a lemnului, astfel cum sunt definite în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Danemarca a fost desemnată ca stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 29 septembrie 2006, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile acestei examinări au fost încorporate într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide din 22 februarie 2008.

               (5)

               Din examinările efectuate reiese că produsele biocide care sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului și conțin IPBC pot respecta cerințele stabilite la articolul 5 din Directiva 98/8/CE. Prin urmare, este necesar să se includă IPBC în anexa I, în scopul de a garanta că autorizațiile pentru produsele biocide care sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului și conțin IPBC pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre, în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (6)

               În lumina concluziilor raportului de evaluare, este necesar să se solicite ca măsurile de reducere a riscurilor să fie aplicate la nivelul autorizării produselor pentru acele produse care conțin IPBC și sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului, astfel încât să se garanteze că riscurile sunt reduse la un nivel acceptabil, în conformitate cu articolul 5 din Directiva 98/8/CE și cu anexa VI la această directivă. În special, ar trebui luate măsuri adecvate pentru a proteja solul și mediul acvatic după aplicarea produselor, având în vedere riscurile inacceptabile care au fost observate în aceste medii în cursul evaluării. De asemenea, produsele destinate pentru uz industrial și/sau profesional ar trebui să fie utilizate cu echipament de protecție adecvat, în cazul în care riscul observat pentru utilizatorii industriali și/sau profesionali nu poate fi redus prin alte mijloace.

               (7)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre pentru asigurarea unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă IPBC, precum și pentru facilitarea funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (8)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească în vederea respectării noilor cerințe și pentru a garanta că solicitanții care au pregătit un dosar pot să beneficieze pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (9)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizațiile pentru produsele biocide incluse la tipul de produs 8, care conțin IPBC, pentru a garanta că acestea sunt conforme cu Directiva 98/8/EC.

               (10)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (11)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Transpunerea
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2009, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul dispozițiilor respective, însoțit de un tabel de corespondență între dispozițiile respective și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste acte începând cu 1 iulie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 28 iulie 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2008/31/CE (JO L 81, 20.3.2008, p. 57).

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      ANEXĂ
      Următoarea intrare „Nr. 11” se introduce în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „11

                     IPBC

                     3-iodo-2-propinil-butil-carbamat
                     Nr. CE: 259-627-5
                     CAS No: 55406-53-6

                     980 g/kg

                     1 iulie 2010

                     30 iunie 2012

                     30 iunie 2020

                     8

                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:

                                 Având în vedere ipotezele emise în cadrul evaluării riscurilor, produsele autorizate pentru uz industrial și/sau profesional trebuie să fie utilizate cu un echipament individual de protecție adecvat, cu excepția cazului în care se poate demonstra, în cererea de autorizare a produsului, că riscurile pentru utilizatorii industriali și/sau profesionali pot fi reduse până la un nivel acceptabil prin alte mijloace.

                                 Având în vedere riscurile identificate pentru sol și mediul acvatic, trebuie luate măsuri corespunzătoare de reducere a riscurilor pentru protejarea acestor medii. În special, etichetele și/sau fișele de date de securitate ale produselor autorizate pentru uz industrial trebuie să indice faptul că lemnul proaspăt tratat trebuie să fie depozitat după tratare într-un loc acoperit sau pe o suprafață dură impermeabilă, în scopul prevenirii pierderilor directe pe sol sau în apă, și că eventualele pierderi trebuie să fie recuperate pentru reutilizare sau eliminare.”

         (1)  În vederea punerii în aplicare a principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe pagina de internet a Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva Consiliului din 24 iulie 1986 privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în cadrul regimurilor profesionale de securitate socială

text:
               05/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               53

         31986L0378

               L 225/40

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 24 iulie 1986
   privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în cadrul regimurilor profesionale de securitate socială
   (86/378/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 100 și 235,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Adunării Parlamentare (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât, în temeiul tratatului, fiecare stat membru asigură aplicarea principiului egalității de remunerare între lucrătorii de sex masculin și cei de sex feminin pentru aceeași muncă; întrucât prin „remunerare” trebuie să se înțeleagă salariul sau remunerația obișnuită de bază sau minimă și orice alte avantaje, plătite direct sau indirect, în bani sau în natură, de către angajator lucrătorului pentru activitatea desfășurată de acesta din urmă;
   întrucât, deși principiul egalității de remunerare se aplică, într-adevăr, direct în cazurile în care discriminările pot fi constatate doar pe baza criteriilor egalității de tratament și egalității de remunerare, există și situații în care respectarea acestui principiu presupune adoptarea unor măsuri suplimentare care definesc mai clar domeniul său de aplicare;
   întrucât articolul 1 alineatul (2) din Directiva 76/207/CEE a Consiliului din 9 februarie 1976 privind aplicarea principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă (4) prevede că, în vederea asigurării aplicării progresive a principiului egalității de tratament în domeniul securității sociale, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, va adopta dispoziții care vor preciza în special conținutul, domeniul de aplicare și normele de aplicare a acestuia; întrucât, în acest scop, Consiliul adoptă Directiva 79/7/CEE din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (5);
   întrucât articolul 3 alineatul (3) din Directiva 79/7/CEE prevede că, în vederea asigurării punerii în aplicare a principiului egalității de tratament în cadrul regimurilor profesionale, Consiliul, hotărând la propunerea Comisiei, va adopta dispozițiile care definesc conținutul, domeniul și normele de aplicare;
   întrucât este necesară punerea în aplicare a principiului egalității de tratament în cadrul regimurilor profesionale de securitate socială care asigură protecție împotriva riscurilor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 79/7/CEE, precum și în cele care asigură salariaților orice alte avantaje în bani sau în natură în sensul dispozițiilor tratatului;
   întrucât aplicarea principiului egalității de tratament nu aduce atingere dispozițiilor referitoare la protecția femeii pe motive de maternitate,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiectivul prezentei directive este de a pune în aplicare, în cadrul regimurilor profesionale de securitate socială, principiul egalității de tratament între bărbați și femei, denumit în continuare „principiul egalității de tratament”.
   Articolul 2
   (1)   Sunt considerate „regimuri profesionale de securitate socială” regimurile nereglementate de Directiva 79/7/CEE, al căror obiectiv este de a asigura lucrătorilor, salariați sau independenți, grupați în cadrul unei întreprinderi sau al unui grup de întreprinderi, într-un domeniu al unei activități economice sau într-un sector profesional sau interprofesional, prestații destinate să completeze prestațiile prevăzute de regimurile legale de securitate socială sau să le înlocuiască, indiferent dacă afilierea la aceste regimuri este obligatorie sau facultativă.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică:

               (a)

               contractelor individuale;

               (b)

               regimurilor care nu au decât un singur membru;

               (c)

               în cazul salariaților, contractelor de asigurare la care patronul nu este parte;

               (d)

               dispozițiilor facultative ale regimurilor profesionale care sunt oferite în mod individual participanților în scopul de a le garanta:

                           —

                           fie prestații suplimentare;

                           —

                           fie alegerea datei la care sunt percepute prestațiile normale, fie alegerea între mai multe prestații.

         Articolul 3
   Prezenta directivă se aplică populației active, inclusiv lucrătorilor independenți, persoanelor a căror activitate este întreruptă de boală, maternitate, accident sau șomaj involuntar și persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, precum și lucrătorilor pensionați și celor invalizi.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se aplică:

               (a)

               regimurilor profesionale care asigură protecția împotriva următoarelor riscuri:

                           —

                           boală;

                           —

                           invaliditate;

                           —

                           limită de vârstă, inclusiv în cazul pensionărilor anticipate;

                           —

                           accident de muncă și boală profesională;

                           —

                           șomaj;

               (b)

               regimurilor profesionale care prevăd alte prestații sociale, în bani sau în natură, în special prestații de urmaș și alocații familiale, dacă aceste prestații sunt destinate salariaților și constituie, în acest fel, avantaje plătite de angajator lucrătorului ca urmare a activității profesionale a acestuia din urmă.

         Articolul 5
   (1)   În condițiile prevăzute de următoarele dispoziții, principiul egalității de tratament implică absența oricărei discriminări pe criterii de sex, directă sau indirectă, cu referire în special la starea civilă sau familială, mai ales în privința:

               —

               domeniului de aplicare al regimurilor și al condițiilor de acces la acestea;

               —

               obligației de a cotiza și a calculului cotizațiilor;

               —

               calculului prestațiilor, inclusiv a prestațiilor suplimentare datorate celuilalt soț sau persoanelor aflate în întreținere, precum și a condițiilor ce privesc durata și menținerea dreptului la prestații.

         (2)   Principiul egalității de tratament nu aduce atingere dispozițiilor referitoare la protecția femeii în caz de maternitate.
   Articolul 6
   (1)   Dispozițiile contrare principiului egalității de tratament le vor include, direct sau indirect, pe cele care se bazează pe sex, în special în raport cu starea civilă sau familială:

               (a)

               pentru a defini persoanele admise să participe la un regim profesional;

               (b)

               pentru a stabili caracterul obligatoriu sau facultativ al participării la un regim profesional;

               (c)

               pentru a prevedea reguli diferite în privința vârstei de acces la un regim sau a duratei minime de angajare sau de afiliere la regim, necesară pentru obținerea prestațiilor;

               (d)

               pentru a prevedea reguli diferite, cu excepția celor prevăzute la literele (h) și (i), pentru rambursarea cotizațiilor în cazul în care un lucrător părăsește regimul fără să fi îndeplinit condițiile care îi garantează un drept ulterior la prestații pe termen lung;

               (e)

               pentru a stabili condiții diferite pentru acordarea prestațiilor sau a rezerva aceste prestații lucrătorilor unuia dintre sexe;

               (f)

               pentru a impune vârste de pensionare diferite;

               (g)

               pentru a întrerupe menținerea sau dobândirea drepturilor pe durata perioadelor de concediu de maternitate sau concediu pentru motive familiale, care sunt acordate prin lege sau convenție și care sunt remunerate de angajator;

               (h)

               pentru a stabili niveluri diferite ale prestațiilor, cu excepția cazului în care poate fi necesară luarea în considerare a elementelor de calcul actuarial, care diferă în funcție de sex în cazul prestațiilor definite în funcție de cotizații;

               (i)

               pentru a stabili niveluri diferite ale cotizațiilor lucrătorilor;
               pentru a stabili niveluri diferite ale cotizațiilor angajatorilor în cazul prestațiilor definite în funcție de cotizații, cu excepția cazului în care se urmărește apropierea valorilor acestor prestații;

               (j)

               pentru a prevedea standarde diferite sau standarde aplicabile doar lucrătorilor de un anumit sex, cu excepția celor prevăzute la literele (h) și (i), în ceea ce privește garantarea sau menținerea dreptului la prestații ulterioare în cazul în care când lucrătorul părăsește un regim.

         (2)   În cazul în care acordarea prestațiilor reglementate de prezenta directivă este lăsată la discreția organismelor de gestionare a regimului, acestea din urmă trebuie să ia în considerare principiul egalității de tratament.
   Articolul 7
   Statele membre iau măsurile necesare pentru ca:

               (a)

               dispozițiile contrare principiului egalității de tratament din convențiile colective obligatorii din punct de vedere juridic, regulamentele de întreprinderi sau orice alte aranjamente referitoare la regimurile profesionale să fie nule, să poată fi declarate nule sau să poată fi modificate;

               (b)

               regimurile care conțin astfel de dispoziții să nu poată fi aprobate sau extinse prin măsuri administrative.

         Articolul 8
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru ca dispozițiile regimurilor profesionale contrare principiului egalității de tratament să fie revizuite până la data de 1 ianuarie 1993.
   (2)   Prezenta directivă nu interzice ca drepturile și obligațiile aferente unei perioade de afiliere la un regim profesional, anterioară revizuirii regimului respectiv, să fie în continuare reglementate de dispozițiile regimului în vigoare în cursul perioadei respective.
   Articolul 9
   Statele membre pot să amâne aplicarea obligatorie a principiului egalității de tratament în ceea ce privește:

               (a)

               determinarea vârstei de pensionare în scopul acordării pensiilor pentru limită de vârstă și consecințele care pot să decurgă pentru alte prestații, la alegere:

                           —

                           fie până la data la care această egalitate este realizată în regimurile legale;

                           —

                           fie până în momentul în care această egalitate este impusă printr-o directivă;

               (b)

               pensiile de urmaș până în momentul în care o directivă impune principiul egalității de tratament în regimurile legale de securitate socială în materie;

               (c)

               aplicarea articolului 6 alineatul (1) litera (i) primul paragraf pentru a lua în considerare diferitele elemente de calcul actuarial, cel târziu până la expirarea unui termen de 13 ani de la notificarea prezentei directive.

         Articolul 10
   Statele membre introduc în ordinile lor juridice interne măsurile necesare pentru a permite oricărei persoane care se consideră nedreptățită prin neaplicarea principiului egalității de tratament să își realizeze drepturile pe cale judiciară, după ce au recurs, eventual, la alte autorități competente.
   Articolul 11
   Statele membre iau măsurile necesare pentru a proteja lucrătorii împotriva concedierii, ca reacție a angajatorului la o plângere formulată la nivel de întreprindere sau la orice acțiune în justiție, al căror scop este să impună respectarea principiului egalității de tratament.
   Articolul 12
   (1)   Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive în termen de cel mult trei ani de la notificarea (6) acesteia. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   În termen de cel mult cinci ani de la notificarea prezentei directive, statele membre transmit Comisiei toate datele necesare pentru ca aceasta să poată redacta un raport cu privire la aplicarea prezentei directive, pe care să îl prezinte Consiliului.
   Articolul 13
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 24 iulie 1986.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. CLARK

      (1)  JO C 134, 21.5.1983, p. 7.

      (2)  JO C 117, 30.4.1984, p. 169.

      (3)  JO C 35, 9.2.1984, p. 5.

      (4)  JO L 39, 14.2.1976, p. 40.

      (5)  JO L 6, 10.1.1979, p. 24.

      (6)  Prezenta directivă a fost notificată statelor membre la 30 iulie 1986.


title: Directiva 1999/90/CE a Consiliului din 15 noiembrie 1999 de modificare a Directivei 90/539/CEE privind condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare și importurile din țări terțe de păsări de curte și de ouă pentru incubație

text:
               03/Volumul 29

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               250

         31999L0090

               L 300/19

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 1999/90/CE A CONSILIULUI

   din 15 noiembrie 1999
   de modificare a Directivei 90/539/CEE privind condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare și importurile din țări terțe de păsări de curte și de ouă pentru incubație
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 12 alineatul (1) din Directiva 90/539/CEE a Consiliului din 15 octombrie 1990 privind condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare și importurile din țări terțe de păsări de curte și de ouă pentru incubație (4) stabilește normele care se aplică păsărilor de curte și ouălor pentru incubație destinate statelor membre sau regiunilor din statele membre al căror statut a fost recunoscut în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din directiva menționată anterior.

               (2)

               Decizia 93/152/CEE a Comisiei din 8 februarie 1993 de stabilire a criteriilor pentru vaccinurile care trebuie utilizate împotriva bolii Newcastle în cadrul programelor de vaccinare de rutină (5) se aplică de la 1 ianuarie 1995.

               (3)

               Este necesar, prin urmare, să se modifice Directiva 90/539/CEE a Consiliului, în special articolul 12.

               (4)

               Articolul 11 din directivă prevede, din motive practice, un regim special pentru schimburile intracomunitare cu loturi foarte mici de păsări de curte; schimburile cu ratite ar trebui cuprins, cu toate acestea, în dispozițiile generale ale directivei.

               (5)

               Este necesar să se modifice normele comerciale aplicate țărilor terțe prin introducerea posibilității elaborării de dispoziții suplimentare pentru importurile de păsări de curte și de ouă destinate incubației, care oferă garanții de sănătate animală cel puțin echivalente cu cele prevăzute la capitolul II din Directiva 90/539/CEE și, de asemenea, conțin dispoziții de stabilire a măsurilor de carantină.

               (6)

               Este necesar, de asemenea, în temeiul Deciziei 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a modalităților de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei (6), să se modifice Directiva 90/539/CEE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 90/539/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 11, se adaugă următorul alineat după cum urmează:
               „(3)   Dispozițiile alineatelor (1) și (2) nu se aplică loturilor care conțin ratite sau ouă de ratite destinate incubației.”

               2.

               La articolul 12, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   În cazul transporturilor de păsări de curte și de ouă destinate incubației din state membre sau regiuni din statele membre care vaccinează păsările de curte menționate la articolul 1 împotriva bolii Newcastle către un stat membru sau o regiune dintr-un stat membru, a cărui statut a fost stabilit în conformitate cu alineatul (2) de mai jos, se aplică următoarele norme:

                           (a)

                           ouăle destinate incubației trebuie să provină din efective de păsări care:

                                       —

                                       nu sunt vaccinate sau

                                       —

                                       sunt vaccinate cu vaccin inactivat sau

                                       —

                                       sunt vaccinate folosind un vaccin viu, cu condiția ca vaccinarea să fi avut loc cu cel puțin 30 de zile înainte de colectarea ouălor destinate incubației;

                           (b)

                           puii de o zi (inclusiv puii destinați completării rezervelor de vânat) nu trebuie vaccinați împotriva bolii Newcastle și trebuie să provină din:

                                       —

                                       ouă destinate incubației care îndeplinesc condițiile prevăzute la litera (a) și

                                       —

                                       cuibarul unde metodele de lucru asigură incubația respectivelor ouă în momente și locuri complet diferite de cele ale ouălor care nu îndeplinesc condițiile de la litera (a);

                           (c)

                           păsările de reproducție și pentru producție trebuie:

                                       —

                                       să nu fie vaccinate împotriva bolii Newcastle și

                                       —

                                       să fi fost izolate timp de 14 zile înainte de transport, fie într-o exploatație, fie într-o unitate de carantină sub supravegherea unui medic veterinar oficial. În acest sens, nici o pasăre din exploatația sau unitatea de carantină de origine, după caz, nu trebuie să fi fost vaccinată împotriva bolii Newcastle în intervalul de 21 de zile înainte de transport și nici o pasăre care nu este destinată transportului nu trebuie să fi intrat în exploatația sau în unitatea de carantină în acel interval; în plus, nici o vaccinare nu se poate efectua în unitățile de carantină și

                                       —

                                       să fi fost supuse, în intervalul de 14 zile înainte de transport, la testare serologică reprezentativă, cu rezultate negative, pentru a detecta anticorpii bolii Newcastle în conformitate cu normele de aplicare adoptate în temeiul procedurii prevăzute la articolul 32;

                           (d)

                           păsările pentru tăiere trebuie să provină din efective de păsări care:

                                       —

                                       dacă nu sunt vaccinate împotriva bolii Newcastle, îndeplinesc condițiile de la litera (c) a treia liniuță;

                                       —

                                       dacă sunt vaccinate, au fost supuse, în intervalul de 14 zile înainte de transport și pe baza unui eșantion reprezentativ, unui test de izolare a virusului bolii Newcastle care respectă normele de aplicare adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 32.”

               3.

               Articolul 12 alineatul (4) se elimină.

               4.

               Articolul 26 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Comisia poate stabili, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 32, ca păsările de curte, ouăle destinate incubației importate sau păsările de curte eclozate din ouă importate să fie ținute în carantină sau izolate o perioadă care nu poate depăși două luni.”

               5.

               Se adaugă următorul articol:
               „Articolul 27a
               Fără a aduce atingere articolelor 20, 22, 23 și 24, Comisia poate decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 32, să autorizeze, de la caz la caz, importul de păsări de curte și de ouă destinate incubației din țări terțe în cazul în care asemenea importuri nu respectă dispozițiile articolelor 20, 22, 23 și 24. Normele de aplicare pentru asemenea importuri se elaborează concomitent cu aceeași procedură. Respectivele norme prevăd garanții de sănătate animală cel puțin echivalente cu garanțiile de sănătate animală prevăzute la capitolul II din prezenta directivă, incluzând măsuri de carantină și testare obligatorii pentru gripa aviară, boala Newcastle și orice altă boală relevantă.”

               6.

               Articolul 32 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 32
               (1)   Comisia este asistată de Comitetul permanent veterinar instituit prin Decizia 68/361/CEE (7), format din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
               (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 205 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
               (3)   Comisia adoptă măsurile preconizate, în cazul în care acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
               (4)   În cazul în care măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate.
               (5)   Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să ia o decizie privind propunerea în termen de trei luni de la data prezentării propunerii.
               În cazul în care, în acest termen, Consiliul a indicat cu majoritate calificată că se opune propunerii, Comisia o va reexamina. Comisia poate să prezinte Consiliului o propunere modificată, poate să prezinte propunerea din nou sau poate să prezinte o propunere legislativă pe baza tratatului.
               În cazul în care, la expirarea acestui termen, Consiliul nu adoptă măsurile de aplicare propuse și nici nu și-a exprimat opoziția față de propunerea măsurilor de aplicare, acestea sunt adoptate de către Comisie.

               7.

               Articolul 33 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 33
               (1)   Comisia este asistată de Comitetul permanent veterinar instituit prin Decizia 68/361/CEE, format din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
               (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 205 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate conform articolului menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
               (3)   Comisia adoptă măsurile preconizate, dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.
               (4)   În cazul în care măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate.
               (5)   Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să ia o decizie privind propunerea în termen de 15 zile de la data prezentării propunerii.
               În cazul în care, în acest termen, Consiliul a indicat cu majoritate calificată că se opune propunerii, Comisia o va reexamina. Comisia poate să prezinte Consiliului o propunere modificată, poate să prezinte propunerea din nou sau poate să prezinte o propunere legislativă pe baza tratatului.
               Dacă, la expirarea acestui termen, Consiliul nu adoptă măsurile de aplicare propuse și nici nu și-a exprimat opoziția față de propunerea măsurilor de aplicare, acestea sunt adoptate de către Comisie.”

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 1 iulie 2000. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 noiembrie 1999.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. HEMILÄ

      (1)  JO C 15, 20.1.1996, p. 13.

      (2)  JO C 261, 9.9.1996, p. 187.

      (3)  JO C 153, 28.5.1996, p. 46.

      (4)  JO L 303, 31.10.1990, p. 6. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (5)  JO L 59, 12.3.1993, p. 35.

      (6)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (7)  JO L 255, 18.10.1968, p. 23.”


title: Directiva 2008/99/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind protecția mediului prin intermediul dreptului penal (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 328/28

      DIRECTIVA 2008/99/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 19 noiembrie 2008
   privind protecția mediului prin intermediul dreptului penal
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 174 alineatul (2) din tratat, politica comunitară privind mediul trebuie să urmărească asigurarea unui nivel ridicat de protecție.

               (2)

               Comunitatea este preocupată de creșterea numărului de infracțiuni împotriva mediului și de efectele acestora, care se extind din ce în ce mai mult în afara granițelor statelor în care acestea sunt comise. Astfel de infracțiuni reprezintă o amenințare la adresa mediului și necesită prin urmare un răspuns adecvat.

               (3)

               Experiența a demonstrat că actualele sisteme de sancționare nu au fost suficiente pentru a garanta respectarea în totalitate a legislației privind protecția mediului. O astfel de respectare poate și ar trebui să fie consolidată prin prevederea de sancțiuni penale, care demonstrează o dezaprobare socială de natură diferită din punct de vedere calitativ în comparație cu sancțiunile administrative sau cu un mecanism de compensare întemeiat pe dreptul civil.

               (4)

               Existența unor norme comune privind infracțiunile dau posibilitatea utilizării unor metode de investigație și de asistență eficiente pe teritoriul statelor membre și între acestea.

               (5)

               Pentru a realiza o protecție eficace a mediului, este deosebit de importantă introducerea unor sancțiuni cu un caracter descurajant mai ridicat pentru activitățile care dăunează mediului, care provoacă de obicei sau este probabil să provoace daune semnificative aerului, inclusiv stratosferei, solului, apei, animalelor sau plantelor, inclusiv în ceea ce privește conservarea speciilor.

               (6)

               Nerespectarea unei obligații legale de a acționa poate avea același efect ca un comportament activ și ar trebui, prin urmare, să facă la rândul său obiectul unor sancțiuni corespunzătoare.

               (7)

               În consecință, un astfel de comportament ar trebui considerat infracțiune pe întreg teritoriul Comunității în cazul în care se desfășoară cu intenție sau din culpă gravă.

               (8)

               Actele legislative enumerate în anexele la prezenta directivă conțin dispoziții ce ar trebui să facă obiectul unor măsuri de drept penal care să asigure eficacitatea deplină a normelor privind protecția mediului.

               (9)

               Obligațiile rezultate în temeiul prezentei directive se referă numai la dispozițiile din actele legislative enumerate în anexele la prezenta directivă care impun statelor membre obligația ca, atunci când pun în aplicare respectivele acte legislative, să prevadă măsuri restrictive.

               (10)

               Prezenta directivă obligă statele membre să prevadă în legislația lor națională sancțiuni penale pentru încălcări grave ale dispozițiilor din dreptul comunitar privind protecția mediului. Prezenta directivă nu creează obligații privind aplicarea de astfel de sancțiuni sau a oricărui alt sistem disponibil de aplicare a legii în cazuri individuale.

               (11)

               Prezenta directivă nu aduce atingere altor regimuri de răspundere prevăzute în dreptul comunitar sau în cel național pentru daune provocate mediului.

               (12)

               Având în vedere că prezenta directivă prevede standarde minime, statele membre pot adopta sau menține măsuri mai stricte de protecție eficientă a mediului prin intermediul dreptului penal. Măsurile respective trebuie să fie compatibile cu dispozițiile tratatului.

               (13)

               Statele membre ar trebui să informeze Comisia cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive pentru ca aceasta să poată evalua efectele prezentei directive.

               (14)

               Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume asigurarea unei protecții a mediului mai eficiente, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și, având în vedere amploarea și efectele acestei directive, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

               (15)

               În cadrul oricărui act legislativ adoptat ulterior privind chestiuni legate de mediu ar trebui să se precizeze, după caz, că prezenta directivă urmează să se aplice. Atunci când este necesar, articolul 3 ar trebui modificat.

               (16)

               Prezenta directivă respectă drepturile și principiile fundamentale recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Obiectul
   Prezenta directivă stabilește măsuri de natură penală pentru a asigura o protecție mai eficace a mediului.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentei directive:

               (a)

               „contrare legii” înseamnă o încălcare:

                           (i)

                           a actelor legislative adoptate în temeiul Tratatului CE și enumerate în anexa A; sau

                           (ii)

                           în privința activităților care intră sub incidența Tratatului Euratom, o încălcare a actelor legislative adoptate în temeiul Tratatului Euratom și enumerate în anexa B; sau

                           (iii)

                           a unei legi, a unui act administrativ al unui stat membru sau a unei decizii adoptate de o autoritate competentă a unui stat membru, care pune în aplicare legislația comunitară menționată la punctul (i) sau (ii);

               (b)

               „speciile de floră și faună sălbatică protejate” înseamnă:

                           (i)

                           în sensul articolului 3 litera (f), acele specii menționate în:

                                       —

                                       anexa IV la Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (3);

                                       —

                                       anexa I la Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (4) și cele menționate la articolul 4 alineatul (2) din respectiva directivă;

                           (ii)

                           în sensul articolului 3 litera (g), acele specii menționate în anexa A sau B la Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor de faună și floră sălbatică prin controlul comerțului cu acestea (5);

               (c)

               „habitat în cadrul unui sit protejat” înseamnă orice habitat al speciilor pentru care o arie este clasificată ca arie de protecție specială, în temeiul articolului 4 alineatul (1) sau alineatul (2) din Directiva 79/409/CEE, sau orice habitat natural sau habitat al speciilor pentru care un sit este desemnat ca arie specială de conservare, în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE;

               (d)

               „persoană juridică” înseamnă orice entitate juridică care deține acest statut în temeiul legislației naționale aplicabile, cu excepția statelor sau a organismelor publice care exercită prerogative de putere publică și a organizațiilor internaționale publice.

         Articolul 3
   Infracțiuni
   Statele membre se asigură că următoarele fapte constituie infracțiuni, în cazul în care sunt contrare legii și sunt săvârșite cu intenție sau cel puțin din culpă gravă:

               (a)

               deversarea, emiterea sau introducerea unei cantități de materii sau de radiații ionizante în aer, sol sau apă, care provoacă sau este probabil să provoace decesul sau vătămarea gravă a unei persoane sau daune semnificative calității aerului, calității solului sau calității apei ori animalelor sau plantelor;

               (b)

               colectarea, transportul, valorificarea sau eliminarea de deșeuri, inclusiv controlul acestor operațiuni și întreținerea ulterioară a spațiilor de eliminare și inclusiv acțiunile întreprinse de comercianți sau intermediari (gestionarea deșeurilor), care provocă sau este probabil să provoace decesul sau vătămarea gravă a unei persoane sau daune semnificative calității aerului, calității solului sau calității apei ori animalelor sau plantelor;

               (c)

               transportul de deșeuri, în cazul în care respectiva activitate intră în domeniul de aplicare a articolului 2 alineatul (35) din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri (6) și se efectuează într-o cantitate care nu poate fi neglijată, fie că se realizează printr-un singur transport, fie prin mai multe transporturi aparent legate între ele;

               (d)

               exploatarea unei uzine în care se desfășoară o activitate periculoasă sau în care sunt depozitate sau utilizate substanțe sau preparate periculoase și care, în exteriorul uzinei, provoacă sau este probabil să provoace decesul sau vătămarea gravă a unei persoane sau daune semnificative calității aerului, calității solului sau calității apei ori animalelor sau plantelor;

               (e)

               producția, procesarea, manipularea, folosirea, deținerea, depozitarea, transportul, importul, exportul sau eliminarea de materiale nucleare sau de alte substanțe radioactive periculoase, care provoacă sau este probabil să provoace decesul sau vătămarea gravă a oricărei persoane sau daune calității aerului, calității solului sau calității apei ori animalelor sau plantelor;

               (f)

               uciderea, distrugerea, posesia sau obținerea de specimene din speciile de faună sau floră sălbatică protejate, cu excepția cazurilor în care fapta afectează o cantitate neglijabilă de astfel de specimene și are un impact neglijabil asupra stării de conservare a speciilor;

               (g)

               comerțul cu specimene din speciile de faună sau floră sălbatică protejate sau cu părți ori derivate ale acestora, cu excepția cazurilor în care actul afectează o cantitate neglijabilă de astfel de specimene și are un impact neglijabil asupra stării de conservare a speciilor;

               (h)

               orice act care provoacă deteriorarea semnificativă a unui habitat din cadrul unui sit protejat;

               (i)

               producția, importul, exportul, introducerea pe piață sau folosirea de substanțe care epuizează stratul de ozon.

         Articolul 4
   Instigarea și complicitatea
   Statele membre se asigură că instigarea și complicitatea la actele săvârșite cu intenție menționate la articolul 3 sunt sancționabile ca infracțiuni.
   Articolul 5
   Sancțiuni
   Statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura aplicabilitatea unor sancțiuni penale eficace, proporționale și cu efect de descurajare pentru infracțiunile menționate la articolele 3 și 4.
   Articolul 6
   Răspunderea persoanelor juridice
   (1)   Statele membre se asigură că persoanele juridice pot fi considerate răspunzătoare pentru infracțiunile menționate la articolele 3 și 4, în cazul în care aceste infracțiuni au fost comise în beneficiul lor de orice persoană care deține o poziție de conducere în cadrul persoanei juridice și care a acționat fie individual, fie în calitate de membru al unui organ al persoanei juridice, pe baza:

               (a)

               unei împuterniciri din partea persoanei juridice;

               (b)

               unei prerogative de a lua decizii în numele persoanei juridice; sau

               (c)

               a unei prerogative de control în cadrul persoanei juridice.

         (2)   Statele membre se asigură, de asemenea, că o persoană juridică poate fi considerată răspunzătoare în cazul în care lipsa supravegherii sau a controlului din partea unei persoane menționate la alineatul (1) a făcut posibilă comiterea unei infracțiuni menționate la articolele 3 și 4, în beneficiul persoanei juridice respective, de către o persoană sub autoritatea acesteia.
   (3)   Răspunderea unei persoane juridice în temeiul alineatelor (1) și (2) nu exclude procedurile penale împotriva persoanelor fizice care sunt implicate în infracțiunile menționate la articolele 3 și 4 în calitate de autori, instigatori sau complici.
   Articolul 7
   Sancțiuni aplicate persoanelor juridice
   Statele membre iau măsurile necesare pentru a asigura aplicabilitatea unor sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare persoanelor juridice considerate răspunzătoare pentru o infracțiune în temeiul articolului 6.
   Articolul 8
   Transpunere
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative, necesare pentru a se conforma prezentei directive, înainte de 26 decembrie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă, precum și un tabel ce indică corespondența dintre prezenta directivă și dispozițiile naționale adoptate.
   Articolul 9
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 10
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 19 noiembrie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.-P. JOUYET

      (1)  JO C 10, 15.1.2008, p. 47.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 21 mai 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 24 octombrie 2008.

      (3)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

      (4)  JO L 103, 25.4.1979, p. 1.

      (5)  JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

      (6)  JO L 190, 12.7.2006, p. 1.

      ANEXA A
      Lista actelor legislative comunitare adoptate în temeiul Tratatului CE a căror încălcare constituie o faptă contrară legii în conformitate cu articolul 2 litera (a) punctul (i) din prezenta directivă

                  —

                  Directiva 70/220/CEE a Consiliului din 20 martie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisii poluante provenind de la motoarele autovehiculelor (1);

                  —

                  Directiva 72/306/CEE a Consiliului din 2 august 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva emisiilor de poluanți provenind de la motoarele diesel destinate propulsiei vehiculelor (2);

                  —

                  Directiva 75/439/CEE a Consiliului din 16 iunie 1975 privind eliminarea uleiurilor uzate (3);

                  —

                  Directiva 76/160/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1975 privind calitatea apei pentru scăldat (4);

                  —

                  Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (5);

                  —

                  Directiva 77/537/CEE a Consiliului din 28 iunie 1977 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de poluanți de la motoarele diesel cu care sunt echipate tractoarele agricole sau forestiere pe roți (6);

                  —

                  Directiva 78/176/CEE a Consiliului din 20 februarie 1978 privind deșeurile din industria dioxidului de titan (7);

                  —

                  Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 privind interzicerea introducerii pe piață și a folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active (8);

                  —

                  Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (9);

                  —

                  Directiva 82/176/CEE a Consiliului din 22 martie 1982 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de mercur din sectorul electrolizei cloralcanilor (10);

                  —

                  Directiva 83/513/CEE a Consiliului din 26 septembrie 1983 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de cadmiu (11);

                  —

                  Directiva 84/156/CEE a Consiliului din 8 martie 1984 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de mercur din alte sectoare industriale decât cel al electrolizei cloralcanilor (12);

                  —

                  Directiva 84/360/CEE a Consiliului din 28 iunie 1984 privind combaterea poluării atmosferice provenite de la instalațiile industriale (13);

                  —

                  Directiva 84/491/CEE a Consiliului din 9 octombrie 1984 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările de hexaclorciclohexan (14);

                  —

                  Directiva 85/203/CEE a Consiliului din 7 martie 1985 privind normele de calitate a aerului în privința dioxidului de azot (15);

                  —

                  Directiva 86/278/CEE a Consiliului din 12 iunie 1986 privind protecția mediului, în special a solului, atunci când se utilizează nămoluri de epurare în agricultură (16);

                  —

                  Directiva 86/280/CEE a Consiliului din 12 iunie 1986 privind valorile limită și obiectivele de calitate pentru evacuările anumitor substanțe periculoase incluse în Lista I din anexa la Directiva 76/464/CEE (17);

                  —

                  Directiva 87/217/CEE a Consiliului din 19 martie 1987 privind prevenirea și reducerea poluării mediului cu azbest (18);

                  —

                  Directiva 90/219/CEE a Consiliului din 23 aprilie 1990 privind utilizarea în condiții de izolare a microorganismelor modificate genetic (19);

                  —

                  Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (20);

                  —

                  Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (21);

                  —

                  Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (22);

                  —

                  Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase (23);

                  —

                  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (24);

                  —

                  Directiva 92/112/CEE a Consiliului din 15 decembrie 1992 privind procedurile de armonizare a programelor de reducere, în vederea eliminării, a poluării cauzate de deșeurile din industria dioxidului de titan (25);

                  —

                  Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 1994 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement: dispozițiile modificate prin Directiva 2003/44/CE (26);

                  —

                  Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (27);

                  —

                  Directiva 94/63/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 privind controlul emisiilor de compuși organici volatili (COV) rezultați din depozitarea carburanților și din distribuția acestora de la terminale la stațiile de distribuție a carburanților (28);

                  —

                  Directiva 96/49/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind transportul rutier de mărfuri periculoase (29);

                  —

                  Directiva 96/59/CE a Consiliului din 16 septembrie 1996 privind eliminarea bifenililor policlorurați și a terfenililor policlorurați (PCB/TPC) (30);

                  —

                  Directiva 96/62/CE a Consiliului din 27 septembrie 1996 privind evaluarea și gestionarea calității aerului înconjurător (31);

                  —

                  Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase (32);

                  —

                  Directiva 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1997 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu ardere internă care urmează să fie instalate pe echipamentele mobile fără destinație rutieră (33);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea (34);

                  —

                  Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (35);

                  —

                  Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998 privind calitatea benzinei și a motorinei (36);

                  —

                  Directiva 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman (37);

                  —

                  Directiva 1999/13/CE a Consiliului din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuși organici volatili datorate utilizării solvenților organici în anumite activități și instalații (38);

                  —

                  Directiva 1999/30/CE a Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător (39);

                  —

                  Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (40);

                  —

                  Directiva 1999/32/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili lichizi (41);

                  —

                  Directiva 2000/53/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 septembrie 2000 privind vehiculele scoase din uz (42);

                  —

                  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (43);

                  —

                  Directiva 2000/69/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2000 privind valorile limită pentru benzen și monoxidul de carbon din aerul înconjurător (44);

                  —

                  Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (45);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 2037/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 iunie 2000 privind substanțele care diminuează stratul de ozon (46);

                  —

                  Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic (47);

                  —

                  Directiva 2001/80/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind limitarea emisiilor în aer ale anumitor poluanți proveniți de la instalații de ardere de mari dimensiuni (48);

                  —

                  Directiva 2002/3/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 februarie 2002 privind ozonul din aerul înconjurător (49);

                  —

                  Directiva 2002/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase în echipamentele electrice și electronice (50);

                  —

                  Directiva 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE) (51);

                  —

                  Directiva 2004/107/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind arsenicul, cadmiul, mercurul, nichelul și hidrocarburile aromatice policiclice în aerul înconjurător (52);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 648/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 privind detergenții (53);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți (54);

                  —

                  Directiva 2005/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 septembrie 2005 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de gaze și de particule poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin comprimare utilizate la vehicule și împotriva emisiilor de gaze poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaz sau cu gaz petrolier lichefiat utilizate la vehicule (55);

                  —

                  Directiva 2005/78/CE a Comisiei din 14 noiembrie 2005 de aplicare a Directivei 2005/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de gaze și de particule poluante provenite de la motoarele cu aprindere prin comprimare utilizate la vehicule și împotriva emisiilor de gaze poluante provenite de la motoare cu aprindere prin scânteie alimentate cu gaz sau cu gaz petrolier lichefiat utilizate la vehicule și de modificare a anexelor I, II, III, IV și VI la aceasta (56);

                  —

                  Directiva 2006/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 februarie 2006 privind gestionarea calității apei pentru scăldat (57);

                  —

                  Directiva 2006/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 februarie 2006 privind poluarea cauzată de anumite substanțe periculoase deversate în mediul acvatic al Comunității (58);

                  —

                  Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (59);

                  —

                  Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive (60);

                  —

                  Directiva 2006/40/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind emisiile provenite de la sistemele de climatizare ale autovehiculelor (61);

                  —

                  Directiva 2006/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 septembrie 2006 privind calitatea apelor dulci care necesită protecție sau îmbunătățiri în vederea întreținerii vieții piscicole (62);

                  —

                  Directiva 2006/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 septembrie 2006 privind bateriile și acumulatorii și deșeurile de baterii și acumulatori (63);

                  —

                  Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind protecția apelor subterane împotriva poluării și a deteriorării (64);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 842/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 mai 2006 privind anumite gaze fluorurate cu efect de seră (65);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri (66);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (67);

                  —

                  Regulamentul (CE) nr. 1418/2007 al Comisiei din 29 noiembrie 2007 privind exportul anumitor deșeuri destinate recuperării enumerate în anexa III sau IIIA la Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului în anumite țări în care Decizia OCDE privind controlul circulației transfrontaliere a deșeurilor nu se aplică (68);

                  —

                  Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (69).

         (1)  JO L 76, 6.4.1970, p. 1.

         (2)  JO L 190, 20.8.1972, p. 1.

         (3)  JO L 194, 25.7.1975, p. 23.

         (4)  JO L 31, 5.2.1976, p. 1.

         (5)  JO L 262, 27.9.1976, p. 201.

         (6)  JO L 220, 29.8.1977, p. 38.

         (7)  JO L 54, 25.2.1978, p. 19.

         (8)  JO L 33, 8.2.1979, p. 36.

         (9)  JO L 103, 25.4.1979, p. 1.

         (10)  JO L 81, 27.3.1982, p. 29.

         (11)  JO L 291, 24.10.1983, p. 1.

         (12)  JO L 74, 17.3.1984, p. 49.

         (13)  JO L 188, 16.7.1984, p. 20.

         (14)  JO L 274, 17.10.1984, p. 11.

         (15)  JO L 87, 27.3.1985, p. 1.

         (16)  JO L 181, 4.7.1986, p. 6.

         (17)  JO L 181, 4.7.1986, p. 16.

         (18)  JO L 85, 28.3.1987, p. 40.

         (19)  JO L 117, 8.5.1990, p. 1.

         (20)  JO L 135, 30.5.1991, p. 40.

         (21)  JO L 230, 19.8.1991, p. 1.

         (22)  JO L 375, 31.12.1991, p. 1.

         (23)  JO L 377, 31.12.1991, p. 20.

         (24)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

         (25)  JO L 409, 31.12.1992, p. 11.

         (26)  JO L 214, 26.8.2003, p. 18.

         (27)  JO L 365, 31.12.1994, p. 10.

         (28)  JO L 365, 31.12.1994, p. 24.

         (29)  JO L 235, 17.9.1996, p. 25.

         (30)  JO L 243, 24.9.1996, p. 31.

         (31)  JO L 296, 21.11.1996, p. 55.

         (32)  JO L 10, 14.1.1997, p. 13.

         (33)  JO L 59, 27.2.1998, p. 1.

         (34)  JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

         (35)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

         (36)  JO L 350, 28.12.1998, p. 58.

         (37)  JO L 330, 5.12.1998, p. 32.

         (38)  JO L 85, 29.3.1999, p. 1.

         (39)  JO L 163, 29.6.1999, p. 41.

         (40)  JO L 182, 16.7.1999, p. 1.

         (41)  JO L 121, 11.5.1999, p. 13.

         (42)  JO L 269, 21.10.2000, p. 34.

         (43)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1.

         (44)  JO L 313, 13.12.2000, p. 12.

         (45)  JO L 332, 28.12.2000, p. 91.

         (46)  JO L 244, 29.9.2000, p. 1.

         (47)  JO L 106, 17.4.2001, p. 1.

         (48)  JO L 309, 27.11.2001, p. 1.

         (49)  JO L 67, 9.3.2002, p. 14.

         (50)  JO L 37, 13.2.2003, p. 19.

         (51)  JO L 37, 13.2.2003, p. 24.

         (52)  JO L 23, 26.1.2005, p. 3.

         (53)  JO L 104, 8.4.2004, p. 1.

         (54)  JO L 158, 30.4.2004, p. 7.

         (55)  JO L 275, 20.10.2005, p. 1.

         (56)  JO L 313, 29.11.2005, p. 1.

         (57)  JO L 64, 4.3.2006, p. 37.

         (58)  JO L 64, 4.3.2006, p. 52.

         (59)  JO L 114, 27.4.2006, p. 9.

         (60)  JO L 102, 11.4.2006, p. 15.

         (61)  JO L 161, 14.6.2006, p. 12.

         (62)  JO L 264, 25.9.2006, p. 20.

         (63)  JO L 266, 26.9.2006, p. 1.

         (64)  JO L 372, 27.12.2006, p. 19.

         (65)  JO L 161, 14.6.2006, p. 1.

         (66)  JO L 190, 12.7.2006, p. 1.

         (67)  JO L 171, 29.6.2007, p. 1.

         (68)  JO L 316, 4.12.2007, p. 6.

         (69)  JO L 24, 29.1.2008, p. 8.

      ANEXA B
      Lista actelor legislative comunitare adoptate în temeiul Tratatului Euratom a căror încălcare constituie o faptă contrară legii în conformitate cu articolul 2 litera (a) punctul (ii) din prezenta directivă

                  —

                  Directiva 96/29/Euratom a Consiliului din 13 mai 1996 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante (1);

                  —

                  Directiva 2003/122/Euratom a Consiliului din 22 decembrie 2003 privind controlul surselor radioactive închise de mare activitate și a surselor orfane (2);

                  —

                  Directiva 2006/117/Euratom a Consiliului din 20 noiembrie 2006 privind supravegherea și controlul transferurilor de deșeuri radioactive și combustibil uzat (3).

         (1)  JO L 159, 29.6.1996, p. 1.

         (2)  JO L 346, 31.12.2003, p. 57.

         (3)  JO L 337, 5.12.2006, p. 21.