title: Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea căilor ferate comunitare și a Directivei 2001/14/CE privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare

text:
               3.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 315/44

         DIRECTIVA 2007/58/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 23 octombrie 2007
   de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea căilor ferate comunitare și a Directivei 2001/14/CE privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 71,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat, având în vedere proiectul comun aprobat de Comitetul de conciliere la 31 iulie 2007 (3),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (4) a fost menită să faciliteze adaptarea căilor ferate comunitare la cerințele pieței unice și pentru a le spori eficiența.

               (2)

               Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (5) se referă la principiile și procedurile care urmează a fi aplicate în stabilirea și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și alocarea capacităților de infrastructură feroviară.

               (3)

               În Cartea albă privind politica europeană a transporturilor în perspectiva anului 2010: momentul deciziilor, Comisia și-a anunțat intenția de a continua realizarea pieței interne a serviciilor de transport feroviar propunând deschiderea pieței serviciilor de transport internațional de călători.

               (4)

               Prezenta directivă are scopul de a reglementa deschiderea pieței serviciilor de transport internațional de călători în cadrul Comunității, iar serviciile dintre un stat membru și o țară terță nu trebuie, în consecință, să facă parte din domeniul său de aplicare. În plus, statele membre trebuie să poată să excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive serviciile care tranzitează Comunitatea.

               (5)

               În prezent, imaginea serviciilor de transport feroviar internațional prezintă numeroase contraste. Serviciile pe distanțe lungi (de exemplu, trenurile de noapte) se află în dificultate, iar, pentru a limita pierderile, mai multe dintre acestea au fost retrase recent de întreprinderile feroviare care le exploatează. Pe de altă parte, piața serviciilor internaționale de mare viteză a înregistrat o creștere accentuată a traficului și își va continua dezvoltarea puternică o dată cu dublarea și interconectarea rețelei transeuropene de mare viteză până în 2010. Cu toate acestea, în ambele cazuri se manifestă o presiune concurențială puternică din partea liniilor aeriene cu costuri reduse. În consecință, se impune stimularea unor noi inițiative prin promovarea concurenței dintre întreprinderile feroviare.

               (6)

               Deschiderea pieței serviciilor de transport internațional de călători nu este posibilă în absența unor dispoziții detaliate privind accesul la infrastructură, a progresului substanțial în domeniul interoperabilității și a unui cadru strict privind siguranța feroviară la nivel național și european. În prezent, toate aceste elemente există ca urmare a transpunerii Directivei 2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului, a Directivei 2004/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) de modificare a Directivei 91/440/CEE, a Directivei 2001/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului, a Directivei 2001/14/CE și a Directivei 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9) privind siguranța pe căile ferate comunitare. Este necesar ca, până la data propusă pentru deschiderea pieței serviciilor de transport internațional de călători, noul cadru legal să fie susținut printr-o practică consacrată și consolidată. Acest lucru necesită timp. În consecință, data-țintă prevăzută pentru deschiderea pieței trebuie să fie 1 ianuarie 2010.

               (7)

               Numărul serviciilor feroviare fără opriri intermediare este foarte limitat. În cazul curselor feroviare cu opriri intermediare, este esențial ca noii intrați pe piață să fie autorizați să îmbarce și să debarce călători pe traseu pentru a oferi operațiunilor respective o șansă reală de viabilitate economică și pentru a evita dezavantajarea potențialilor concurenți în comparație cu operatorii existenți care au dreptul de îmbarcare și debarcare a călătorilor pe traseu. Acest drept nu ar trebui să aducă atingere reglementărilor comunitare și naționale privind politica în domeniul concurenței.

               (8)

               Introducerea noilor servicii internaționale cu acces deschis și opriri intermediare nu trebuie folosită într-un mod care să ducă la deschiderea pieței pentru serviciile de transport intern de călători, ci ar trebui să se limiteze numai la opririle conexe rutei internaționale. Astfel, introducerea lor trebuie să privească numai serviciile al căror scop principal îl reprezintă transportul călătorilor într-o cursă internațională. Pentru a determina dacă acesta este scopul principal al serviciului, ar trebui să se țină seama de criterii precum proporția din cifra de afaceri și din volumul de călători, în raport cu transportul intern sau internațional de călători, și vechimea serviciilor. Determinarea ar trebui să se facă de către organismul național de control, la cererea unei părți interesate.

               (9)

               Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile de transport în comun de călători, feroviar și rutier (10) autorizează statele membre și autoritățile locale să atribuie contracte de servicii publice. Aceste contracte pot include drepturi exclusive de exploatare a unor servicii. În consecință, este necesar să se asigure că dispozițiile regulamentului respectiv respectă principiul deschiderii pentru concurență a serviciilor de transport internațional de călători.

               (10)

               Deschiderea pentru concurență a serviciilor de transport internațional de călători, care includ dreptul de a îmbarca pasageri în orice stație situată pe ruta unui serviciu internațional și de a-i debarca într-o altă stație, inclusiv în stații situate în același stat membru, poate avea implicații asupra organizării și finanțării serviciilor feroviare de transport de călători prestate pe baza unui contract de servicii publice. Statele membre ar trebui să poată limita dreptul de acces pe piață în situația în care acesta ar periclita echilibrul economic al contractelor de servicii publice respective și în situația în care organismul de control responsabil menționat la articolul 30 din Directiva 2001/14/CE își exprimă acordul în acest sens, pe baza unei analize economice obiective și în urma unei cereri din partea autorităților competente care au atribuit contractul de servicii publice.

               (11)

               Anumite state membre au făcut deja pași în direcția deschiderii pieței serviciilor de transport de călători, prin proceduri de achiziții publice transparente și competitive pentru prestarea unor astfel de servicii. Statele membre în cauză nu ar trebui să fie obligate să ofere accesul deschis complet serviciilor de transport internațional de călători, deoarece concurența pentru dreptul de utilizare a anumitor rute feroviare a implicat un test suficient al valorii de piață a operării serviciilor respective.

               (12)

               Evaluarea posibilității de periclitare a echilibrului economic al contractului de servicii publice trebuie să țină seama de criterii predeterminate, precum impactul asupra profitabilității oricăror servicii incluse într-un contract de servicii publice, inclusiv efectul indirect asupra costului net suportat de autoritatea publică responsabilă care a atribuit contractul, cererea din partea călătorilor, stabilirea prețului biletelor, regimul de eliberare a biletelor, poziția și numărului de opriri de ambele părți ale frontierei, stabilirea orarului și a frecvenței noului serviciu propus. Respectând evaluarea respectivă și decizia organismului de control competent, statele membre pot autoriza, modifica sau refuza accesul solicitat la servicii de transport internațional de călători, inclusiv prin perceperea unui tarif de la operatorul unui nou serviciu de transport internațional de călători, urmând analiza economică și în conformitate cu dreptul comunitar și principiile egalității și nediscriminării.

               (13)

               Pentru a contribui la prestarea unor servicii de transport de călători pe linii care îndeplinesc o misiune de serviciu public, statele membre ar trebui să poată să autorizeze autoritățile responsabile cu aceste servicii să preleve un tarif pentru serviciile de transport de călători care intră în competența lor. Acest tarif ar trebui să contribuie la finanțarea obligațiilor de serviciu public, stabilite în contractele de servicii publice atribuite în conformitate cu dreptul comunitar. Tariful ar trebui să fie stabilit în conformitate cu dreptul comunitar, în special cu principiile echității, transparenței, nediscriminării și proporționalității.

               (14)

               Organismul de control ar trebui să funcționeze într-un mod care să evite orice conflict de interese și orice posibilă implicare în atribuirea contractului de servicii publice în cauză. În special, dacă din motive organizatorice sau juridice, organismul de control este strâns legat de autoritatea competentă implicată în atribuirea contractului de servicii publice în cauză, ar trebui asigurată independența funcțională a acestuia. Competența organismului de control ar trebui extinsă pentru a permite evaluarea scopului unui serviciu internațional și, după caz, a impactului economic potențial al acestuia asupra contractelor de servicii publice existente.

               (15)

               Prezenta directivă marchează o nouă fază în deschiderea pieței serviciilor feroviare. Anumite state membre au deschis deja piața serviciilor de transport internațional de călători pe teritoriul lor. În acest context, prezenta directivă nu ar trebui considerată a crea obligații pentru statele membre respective în sensul oferirii, înaintea datei de 1 ianuarie 2010, drepturi de acces pentru întreprinderile feroviare titulare ale unei autorizații într-un stat membru în care nu sunt acordate drepturi de acces asemănătoare.

               (16)

               Pentru a încuraja investițiile în servicii care utilizează infrastructuri specializate, cum ar fi căi ferate de mare viteză, solicitanții au nevoie să poată planifica și să dispună de o securitate juridică de natură să reflecte respectivele investiții substanțiale pe termen lung. În consecință, întreprinderilor ar trebui să li se permită să încheie, în mod normal, acorduri-cadru pe un termen de 15 ani.

               (17)

               În temeiul articolului 31 din Directiva 2001/14/CE, autoritățile naționale de reglementare ar trebui să facă schimb de informații și, acolo unde este relevant în cazuri individuale, să coordoneze principiile și practica de examinare a situațiilor în care echilibrul economic al unui contract de servicii publice este periclitat. Acestea ar trebui să dezvolte, în mod progresiv, orientări pe baza experienței acumulate.

               (18)

               Aplicarea prezentei directive ar trebui să fie evaluată pe baza unui raport prezentat de Comisie la doi ani după data deschiderii pieței serviciilor de transport internațional de călători. Acest raport ar trebui să evalueze, de asemenea, dezvoltarea pieței, inclusiv stadiul pregătirii pentru deschiderea în continuare a pieței serviciilor feroviare pentru călători. În acest raport, Comisia ar trebui, de asemenea, să analizeze diferitele modele de organizare a acestei piețe, precum și impactul prezentei directive asupra contractelor de servicii publice și asupra finanțării acestora. În acest scop, Comisia ar trebui să ia în considerare punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, precum și diferențele intrinsece dintre statele membre (densitatea rețelelor, numărul de călători, distanța medie a călătoriei). În raportul său, Comisia ar trebui să propună, dacă este cazul, măsuri complementare pentru a facilita o astfel de deschidere și ar trebui să evalueze impactul oricărei astfel de măsuri.

               (19)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivelor 91/440/CEE și 2001/14/CE ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (11).

               (20)

               Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să adapteze anexele. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale directivelor respective, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control, prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (21)

               Un stat membru care nu are un sistem feroviar și nici o perspectivă imediată de a avea vreunul ar fi supus unei obligații disproporționate și inutile dacă ar trebui să transpună și să pună în aplicare Directivele 91/440/CEE și 2001/14/CE. În consecință, astfel de state membre ar trebui să fie exonerate de obligația de a transpune și de a pune în aplicare directivele în cauză, atât timp cât nu au un sistem feroviar.

               (22)

               Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume dezvoltarea căilor ferate comunitare, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, dată fiind nevoia de a asigura condiții echitabile și nediscriminatorii de acces la infrastructură și de a se ține seama de dimensiunea internațională evidentă implicată în modul în care sunt exploatate părți importante ale rețelelor feroviare, precum și de nevoia unor acțiuni transnaționale coordonate, poate fi realizat mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

               (23)

               În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună (12), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele care să ilustreze cât mai mult posibil corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere, precum și să le facă publice.

               (24)

               Prin urmare, directivele 91/440/CEE și 2001/14/CE ar trebui modificate în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 91/440/CEE se modifică și va avea următorul cuprins:

               1.

               La articolul 2 se adaugă următorul alineat:
               „(4)   Statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al prezentei directive orice serviciu feroviar prestat în tranzit prin Comunitate și care începe și se încheie în afara teritoriului comunitar.”

               2.

               La articolul 3, a patra liniuță se elimină.

               3.

               La articolul 3, după a cincea liniuță se introduce următoarea liniuță:

                           „—

                           «serviciu de transport internațional de călători» înseamnă un serviciu de călători în cadrul căruia trenul traversează cel puțin o frontieră a unui stat membru și al cărui scop principal este acela de a transporta călători între stații aflate în state membre diferite; se poate realiza introducerea și/sau scoaterea de vagoane din compunerea trenului, iar diferitele segmente ale acestuia pot avea origini și destinații diferite, cu condiția ca toate vagoanele să traverseze cel puțin o frontieră;”.

               4.

               La articolul 3 se introduce următoarea liniuță după a șasea liniuță:

                           „—

                           «tranzit» înseamnă traversarea teritoriului comunitar, realizată fără încărcare sau descărcare de bunuri și/sau fără îmbarcarea sau debarcarea călătorilor pe teritoriul comunitar.”

               5.

               La articolul 5 alineatul (3), prima liniuță se elimină.

               6.

               La articolul 8 alineatul (1), sintagma „și grupările internaționale” se elimină.

               7.

               La articolul 10, alineatul (1) se elimină.

               8.

               La articolul 10 se introduc următoarele alineate:
               „(3a)   Întreprinderile feroviare care fac obiectul articolului 2 vor primi până la 1 ianuarie 2010 dreptul de acces la infrastructura tuturor statelor membre în scopul exploatării unui serviciu de transport internațional de călători. Pe parcursul derulării unui serviciu de transport internațional de călători, întreprinderile feroviare au dreptul să îmbarce călători din orice stație situată pe ruta internațională respectivă și să îi debarce în altă stație, inclusiv în stații situate în același stat membru.
               În statele membre în care ponderea transportului feroviar internațional de călători constituie mai mult de jumătate din cifra aferentă fluctuației călătorilor clienți ai întreprinderilor feroviare, dreptul de acces la infrastructură trebuie acordat până la 1 ianuarie 2012.
               În urma unei solicitări înaintate de către autoritățile competente și/sau de către întreprinderile feroviare interesate, organismul sau organismele de control competente menționate la articolul 30 din Directiva 2001/14/CE trebuie să stabilească dacă scopul principal al serviciului prestat este acela de a transporta călători între stații situate în state membre diferite.
               (3b)   Statele membre pot limita dreptul de acces definit la alineatul (3a) la serviciile exploatate între un punct de plecare și o destinație, care fac obiectul unuia sau mai multor contracte de servicii publice care respectă legislația comunitară în vigoare. O astfel de limitare poate să nu aibă efectul de a restrânge dreptul de îmbarcare a călătorilor în orice stație situată pe ruta unui serviciu internațional și de debarcare a acestora în altă stație, inclusiv în stațiile situate în același stat membru, cu excepția cazului în care exercitarea acestui drept ar periclita echilibrul economic al unui contract de servicii publice.
               Organismul sau organismele de control menționate la articolul 30 din Directiva 2001/14/CE trebuie să stabilească, pe baza unei analize economice obiective și a unor criterii predeterminate, dacă echilibrul economic respectiv ar fi periclitat, în urma unei solicitări din partea:

                           —

                           autorității sau autorităților competente care au atribuit contractul de servicii publice;

                           —

                           oricărei alte autorități competente interesate care are dreptul de a limita accesul în înțelesul prezentului articol;

                           —

                           administratorului infrastructurii; sau

                           —

                           întreprinderii feroviare care execută contractul de servicii publice.

                     Autoritățile competente și întreprinderile feroviare care prestează aceste servicii publice trebuie să pună la dispoziția organismului sau organismelor de control competente informațiile necesare în limite rezonabile pentru a putea lua o decizie. Organismul de control trebuie să analizeze informațiile puse la dispoziție, cu consultarea tuturor părților implicate, după caz, și să informeze părțile cu privire la decizia sa motivată într-un termen predeterminat și rezonabil, și, în orice caz, în maximum două luni de la primirea tuturor informațiilor relevante. Organismul de control trebuie să prezinte motivele care stau la baza deciziei sale și să specifice termenul și condițiile în care

                           —

                           autoritatea sau autoritățile competente în materie relevante;

                           —

                           administratorul infrastructurii;

                           —

                           întreprinderea feroviară care execută contractul de servicii publice, sau

                           —

                           întreprinderea feroviară care solicită accesul

                     pot solicita reconsiderarea deciziei.
               (3c)   De asemenea, statele membre pot limita dreptul de îmbarcare și de debarcare a călătorilor în stațiile situate în același stat membru pe ruta unui serviciu de transport internațional de călători în cazul în care a fost acordat dreptul exclusiv de a transporta călători între stațiile respective conform unui contract de concesiune atribuit înainte de 4 decembrie 2007 pe baza unei proceduri competitive de atribuire desfășurată în condiții de competitivitate și echitate și în conformitate cu principiile aplicabile de drept comunitar. Această limitare poate continua fie pe durata inițială a contractului, fie pe un termen de15 ani, oricare dintre aceste două termene este cel mai scurt.
               (3d)   Dispozițiile prezentei directive nu impun statelor membre să acorde, înainte de 1 ianuarie 2010, dreptul de acces menționat la alineatul (3a) întreprinderilor feroviare și filialelor lor controlate direct sau indirect, titulare ale unei autorizații într-un stat membru în care nu sunt acordate drepturi de acces asemănătoare.
               (3e)   Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura că deciziile menționate la alineatele (3b), (3c) și (3d) sunt supuse controlului judecătoresc.
               (3f)   Fără a aduce atingere prevederilor alineatului (3b), statele membre pot acorda autorității responsabile pentru transportul feroviar de călători dreptul a preleva un tarif de la întreprinderile feroviare care oferă servicii pentru călători pentru exploatarea rutelor care intră în competența autorității respective, între două stații pe teritoriul respectivului stat membru, în condițiile prevăzute de prezentul articol.
               În acest caz, întreprinderilor feroviare care oferă servicii de transport feroviar intern sau internațional de călători, le este aplicat același tarif pentru exploatarea rutelor care intră în competența autorității respective.
               Tariful are scopul de a compensa autoritatea pentru obligațiile de serviciu public stabilite în contracte de servicii publice atribuite în conformitate cu dreptul comunitar. Venitul obținut din aceste tarife și plătit cu titlu de compensație nu poate depăși ceea ce este necesar pentru a acoperi în tot sau în parte costurile ocazionate de executarea obligațiilor de serviciu public relevante, ținând cont de încasările pertinente și de un nivel rezonabil de profit pentru executarea obligațiilor respective.
               Tariful respectiv trebuie să fie stabilit în conformitate cu dreptul comunitar și să respecte principiile echității, transparenței, nediscriminării și proporționalității, mai cu seamă între prețul mediu al serviciului pentru călător și nivelul tarifului prelevat. Tarifele totale prelevate în temeiul prezentului alineat nu trebuie să pericliteze viabilitatea economică a serviciului de transport feroviar internațional de călători căruia îi sunt aplicate.
               Autoritățile competente trebuie să păstreze informațiile necesare pentru a se asigura că pot identifica originea și utilizarea tarifelor. Statele membre trebuie să pună aceste informații la dispoziția Comisiei.”

               9.

               Articolul 10 alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
               „(8)   Până la 1 ianuarie 2009, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive.
               Acest raport abordează:

                           —

                           punerea în aplicare a prezentei directive în statele membre, în special impactul său în statele membre, astfel cum este menționat la alineatul (3a) al doilea paragraf și funcționarea efectivă a diferitelor organisme implicate;

                           —

                           dezvoltarea pieței, în special tendințele în materie de trafic internațional, activități și cotă de piață ale tuturor actorilor de pe piață, inclusiv ale noilor intrați.”

               10.

               La articolul 10 se adaugă următorul alineat:
               „(9)   Până la 31 decembrie 2012, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social și Comitetului Regiunilor un raport cu privire la punerea în aplicare a dispozițiilor de la alineatele (3a)-(3f).
               Aplicarea prezentei directive trebuie să fie evaluată pe baza unui raport prezentat de Comisie la doi ani după data deschiderii pieței serviciilor de transport internațional de călători.
               Acest raport ar trebui să evalueze, de asemenea, dezvoltarea pieței, inclusiv stadiul pregătirii pentru deschiderea în continuare a pieței serviciilor feroviare pentru călători. În raportul său, Comisia ar trebui, de asemenea, să analizeze diferitele modele de organizare a acestei piețe precum și impactul prezentei directive asupra contractelor de servicii publice și asupra finanțării acestora. În acest scop, Comisia ar trebui să ia în considerare punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 [privind serviciile de transport în comun de călători, feroviar și rutier] (13) precum și diferențele intrinsece dintre statele membre (densitatea rețelelor, numărul de călători, distanța medie a călătoriei). În raportul său, Comisia propune, dacă este cazul, măsuri complementare pentru a facilita o astfel de deschidere, și evaluează impactul oricăreia dintre aceste măsuri.

               11.

               Articolul 11 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Măsurile destinate să modifice elementele neesențiale ale prezentei referitoare la adaptarea anexelor se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 11a alineatul (3).”

               12.

               Articolul 11a alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.”

               13.

               La articolul 15 se adaugă următorul paragraf:
               „Obligațiile de transpunere și de punere în aplicare a prezentei directive nu se aplică Ciprului și Maltei atâta timp cât pe teritoriul lor nu s-a instituit un sistem feroviar.”

         Articolul 2
   Directiva 2001/14/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (3) se adaugă următoarea literă:

                           „(e)

                           operațiuni de transport sub forma serviciilor feroviare care sunt prestate în tranzit pe teritoriul Comunității.”

               2.

               La articolul 2 se adaugă următoarea literă:

                           „(n)

                           «tranzit» înseamnă traversarea teritoriului comunitar, realizată fără încărcare sau descărcare de bunuri și/sau fără îmbarcarea sau debarcarea călătorilor pe teritoriul comunitar.”

               3.

               La articolul 13 se adaugă următorul alineat:
               „(4)   În cazul în care un solicitant intenționează să solicite o capacitate de infrastructură în vederea prestării unui serviciu de transport internațional de călători conform definiției de la articolul 3 al Directivei 91/440/CEE, acesta trebuie să informeze administratorii de infrastructură și organismele de control respective. Pentru a înlesni evaluarea scopului serviciului internațional de a transporta călători între stații situate în state membre diferite, precum și a potențialului impact economic asupra contractelor de servicii publice existente, organismele de control trebuie să se asigure că sunt informate toate autoritățile competente care au atribuit un serviciu feroviar de călători definit într-un contract de servicii publice, toate celelalte autorități competente interesate care au dreptul de a limita accesul conform articolului 10 alineatul (3) litera (b) din Directiva 91/440/CEE, precum și toate întreprinderile feroviare care execută contractul de servicii publice pe ruta serviciului de transport internațional de călători.”

               4.

               Articolul 17 alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
               „(5)   În principiu, acordurile-cadru se încheie pe un termen de cinci ani, care poate fi prelungit cu termene egale cu durata inițială. În anumite situații, administratorul infrastructurii poate conveni asupra unei perioade mai scurte sau mai lungi. Orice perioadă mai lungă de cinci ani trebuie justificată prin existența unor contracte comerciale, investiții speciale sau riscuri.
               (5a)   Pentru serviciile care utilizează o infrastructură specializată menționate la articolul 24 și care necesită investiții substanțiale și pe termen lung, justificate în mod corespunzător de către solicitant, acordurile-cadru pot avea un termen de 15 ani. Orice termen mai lung de 15 ani poate fi permis doar în situații excepționale, în special în cazul unor investiții de mare anvergură și pe termen lung și mai ales în situația în care aceste investiții fac obiectul unor angajamente contractuale, inclusiv al unui plan multianual de amortizare.
               În acest caz, cerințele solicitantului pot viza descrierea amănunțită a caracteristicilor capacității respective, inclusiv frecvența, volumul și calitatea traseelor, care urmează să fie puse la dispoziția solicitantului pe durata acordului-cadru. Administratorul infrastructurii poate reduce capacitățile rezervate care, pe o perioadă de cel puțin o lună, au fost utilizate sub pragul stabilit la articolul 27.
               Începând cu 1 ianuarie 2010 se poate elabora un acord-cadru inițial cu o durată de 5 ani, care poate fi prelungit o singură dată, pe baza caracteristicilor capacității utilizate de către solicitanții care exploatează serviciile înaintea datei de 1 ianuarie 2010, cu scopul de a ține cont de investițiile specializate sau de existența contractelor comerciale. Organismul de control menționat la articolul 30 este responsabil cu autorizarea intrării în vigoare a unui astfel de acord.”

               5.

               La articolul 30, alineatul (1) înaintea ultimei teze se introduce următoarea teză:
               „Mai mult, este independent din punct de vedere funcțional de orice autoritate competentă implicată în atribuirea unui contract de servicii publice.”

               6.

               Articolul 34 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Măsurile destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive referitoare la adaptarea anexelor se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 35 alineatul (3).”

               7.

               Articolul 35 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a, alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8.”

               8.

               La articolul 38 se adaugă următorul paragraf:
               „Obligațiile de transpunere și aplicare a prezentei directive nu se aplică Ciprului și Maltei atât timp cât pe teritoriul lor nu s-a instituit un sistem feroviar.”

         Articolul 3
   (1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 4 iunie 2009. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor măsuri.
   Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   (3)   Dispozițiile de la punctele 2, 5, 6 și 7 de la articolul 1 se aplică de la 1 ianuarie 2010.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 23 octombrie 2007.

            Pentru Parlamentul European,

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  JO C 221, 8.9.2005, p. 56.

      (2)  JO C 71, 22.3.2005, p. 26.

      (3)  Avizul Parlamentului European din 28 septembrie 2005 (JO C 227 E, 21.9.2006, p. 460), Poziția comună a Consiliului din 24 iulie 2006 (JO C 289 E, 28.11.2006, p. 30), Poziția Parlamentului European din 18 ianuarie 2007 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial), Rezoluția legislativă a Parlamentului European din 25 septembrie 2007 și Decizia Consiliului din 26 septembrie 2007.

      (4)  JO L 237, 24.8.1991, p. 25. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2006/103/CE (JO L 363, 20.12.2006, p. 344).

      (5)  JO L 75, 15.3.2001, p. 29. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2004/49/CE (JO L 164, 30.4.2004, p. 44).

      (6)  JO L 75, 15.3.2001, p. 1.

      (7)  JO L 164, 30.4.2004, p. 164.

      (8)  JO L 75, 15.3.2001, p. 26.

      (9)  JO L 164, 30.4.2004, p. 44.

      (10)  A se vedea pagina 1 a prezentului Jurnal Oficial.

      (11)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23. Decizie modificată prin Decizia 2006/512/CE (JO L 200, 22.7.2006, p. 11).

      (12)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

      (13)  JO L 315, 3.12.2007, p. 1”.


title: Directiva Comisiei din 14 ianuarie 1987 de modificare a unor directive ale Consiliului privind comercializarea semințelor și a materialului săditor

text:
               03/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               10

         31987L0120

               L 049/39

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 14 ianuarie 1987
   de modificare a unor directive ale Consiliului privind comercializarea semințelor și a materialului săditor
   (87/120/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 66/400/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de sfeclă (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 3768/85 (2), în special articolul 21a,
   având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/155/CEE (4), în special articolul 2 alineatul (1a) și articolul 21a,
   având în vedere Directiva 66/402/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de cereale (5), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/320/CEE a Comisiei (6), în special articolul 2 alineatul (1a) și articolul 21a,
   având în vedere Directiva 69/208/CEE a Consiliului din 30 iunie 1969 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și pentru fibre (7), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/155/CEE, în special articolul 2 alineatul (1a) și articolul 20a,
   având în vedere Directiva 70/458/CEE a Consiliului din 29 septembrie 1970 privind comercializarea semințelor de legume (8), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/155/CEE, în special articolul 2 alineatul (1a) și articolul 40a,
   întrucât, datorită evoluției cunoștințelor științifice și tehnice, se impune modificarea Directivelor 66/400/CEE, 66/401/CEE, 66/402/CEE, 69/208/CEE și 70/458/CEE, din motivele expuse mai jos;
   întrucât anumite denumiri botanice utilizate în Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 69/208/CEE și 70/458/CEE s-au dovedit a fi incorecte sau de o autenticitate incertă;
   întrucât aceste denumiri ar trebui adaptate la denumirile care sunt acceptate în mod normal în domeniul internațional;
   întrucât metodele internaționale curente permit o toleranță de 5 % la greutatea maximă a loturilor de semințe;
   întrucât ar trebui aplicată o toleranță similară în directivele comunitare;
   întrucât condițiile stabilite de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică cu privire la culturile premergătoare și la izolarea culturilor s-au dovedit apte de a fi adoptate de Comunitate;
   întrucât normele privind conținutul de semințe de lupin amar al semințelor de lupin dulce ar trebui îmbunătățite datorită evoluției calității atinse în mod normal de semințe;
   întrucât este necesar să se reglementeze prezența materialului săditor sălbatic și conținutul de plante cu semințe roșii în culturile destinate producției de semințe de orez;
   întrucât este necesar să se prevadă cerințe mai stricte în privința conținutului de semințe roșii al semințelor de orez;
   întrucât normele internaționale curente au fost modificate recent în ceea ce privește greutatea maximă a unui lot de semințe de anumite specii de cereale; întrucât aceste modificări au fost aprobate de Comunitate;
   întrucât, prin urmare, greutatea maximă a unui lot de semințe prevăzută de normele comunitare ar trebui modificată în consecință pentru aceste specii;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 66/400/CEE se modifică după cum urmează.

               1.

               Înainte de anexa I partea A alineatul (1) se adaugă alineatul următor:
               (01)   Culturile premergătoare de pe câmpul de producție nu au fost incompatibile cu producția de semințe de Beta vulgaris din soiul cultivat, iar câmpul de producție este suficient de liber de asemenea plante obținute din culturile precedente.”

               2.

               Anexa I partea A alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
               (5)   Distanțele minime față de sursele de polen învecinate sunt de:

                           Cultura

                           Distanța minimă

                           1.   Pentru producția de semințe de bază

                           – față de orice sursă de polen din genul Beta

                           1 000 m

                           2.   Pentru producția de semințe certificate

                           (a)   de sfeclă de zahăr

                                       –

                                       față de orice sursă de polen din genul Beta necuprinsă mai jos

                           1 000 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat sau unul dintre polenizatori fiind diploid, față de sursele de polen de sfeclă de zahăr tetraploidă

                           600 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat fiind exclusiv tetraploid, față de sursele de polen de sfeclă de zahăr diploidă

                           600 m

                                       –

                                       față de sursele de polen de sfeclă de zahăr cu ploidie necunoscută

                           600 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat sau unul dintre polenizatori fiind diploid, față de sursele de polen de sfeclă de zahăr diploidă

                           300 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat fiind exclusiv tetraploid, față de sursele de polen de sfeclă de zahăr tetraploidă

                           300 m

                                       –

                                       între două câmpuri de producție de semințe de sfeclă de zahăr în care nu se utilizează sterilitatea bărbătească

                           300 m

                           (b)   de sfeclă furajeră

                                       –

                                       față de orice sursă de polen din genul Beta necuprinsă mai jos

                           1 000 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat sau unul dintre polenizatori fiind diploid, față de sursele de polen de sfeclă furajeră tetraploidă

                           600 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat fiind exclusiv tetraploid, față de sursele de polen de sfeclă furajeră diploidă

                           600 m

                                       –

                                       față de surse de polen de sfeclă furajeră cu ploidie necunoscută

                           600 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat sau unul dintre polenizatori fiind diploid, față de surse de polen de sfeclă furajeră diploidă

                           300 m

                                       –

                                       polenizatorul specificat fiind exclusiv tetraploid, față de surse de polen de sfeclă furajeră tetraploidă

                           300 m

                                       –

                                       între două culturi producătoare de semințe de sfeclă furajeră în care nu se utilizează sterilitatea bărbătească

                           300 m

                     Respectarea distanțelor prevăzute este facultativă dacă există o protecție suficientă împotriva oricărui polenizator străin nedorit. Nu este necesară nici o izolare între culturile de semințe cu același polenizator.
               Ploidia componentelor cu semințe și a componentelor care emit polen din culturile producătoare de semințe trebuie stabilită prin consultarea Catalogului comun al soiurilor de plante agricole elaborat în temeiul Directivei 70/457/CEE a Consiliului (9), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/155/CEE (10), sau consultarea cataloagelor naționale de soiuri elaborate în conformitate cu directiva în cauză. Dacă această informație lipsește pentru vreun soi, ploidia soiului respectiv se consideră necunoscută și se impune o distanță de izolare de minimum 600 m.

               3.

               La anexa II se adaugă următoarea teză:
               „greutatea maximă a unui lot nu poate fi depășită cu mai mult de 5 %.”

         Articolul 2
   Directiva 66/401/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2 alineatul (1) litera (A), cuvintele din coloana din stânga de mai jos se înlocuiesc cu cuvintele care le corespund în coloana din dreapta:

                              Agrostis tenuis Sibth.

                              Agrostis capillaris L.

                              Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. et K. Presl

                              Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J.S. et K.B. Presl

                              Festuca arundinacea Schreb.

                              Festuca arundinacea Schreber

                              Festuca pratensis Huds.

                              Festuca pratensis Hudson

                              Lolium x hybridum Hausskn.

                              Lolium x boucheanum Kunth

                              Trisetum flavescens (L.) Beauv.

                              Trisetum flavescens (L.) P. Beauv.

                              Medicago x varia Martyn

                              Medicago x varia T. Martyn

                              Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm.

                              Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC)

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. medullosa Thell. + var. viridis L.

                              Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg.

                              Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

               2.

               La articolul 3 alineatul (1), cuvintele din coloana din stânga de mai jos se înlocuiesc cu cuvintele care le corespund în coloana din dreapta:

                              Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Peterm.

                              Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC)

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. Var. medullosa Thell. + var. viridis L.

                              Festuca arundinacea Schreb.

                              Festuca arundinacea Schreber

                              Festuca pratensis Huds.

                              Festuca pratensis Hudson

                              Lolium x hybridum Hausskn.

                              Lolium x boucheanum Kunth

                              Medicago x varia Martyn

                              Medicago x varia T. Martyn

                              Raphanus sativus L. ssp. oleifera (DC) Metzg.

                              Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

               3.

               În coloana 1 din tabelul din anexa II partea I alineatul (2) litera (A):

                           —

                           cuvintele „Agrostis tenuis” se înlocuiesc cu cuvintele „Agrostis capillaris”;

                           —

                           cuvintele „Lolium x hybridum” se înlocuiesc cu cuvintele „Lolium x boucheanum”;

                           —

                           cuvintele „ssp. oleifera” se înlocuiesc cu cuvintele „var. oleiformis”.

               4.

               La anexa II partea I alineatul (2) litera (B) punctul (p), după cuvintele „nu depășește” se adaugă „2,5 %”, iar restul punctului (p) se elimină.

               5.

               În coloana 1 din tabelul din anexa II partea II alineatul (2) litera (A):

                           —

                           cuvintele „Agrostis tenuis” se înlocuiesc cu cuvintele „Agrostis capillaris”;

                           —

                           cuvintele „Lolium x hybridum” se înlocuiesc cu cuvintele „Lolium x boucheanum”;

                           —

                           cuvintele „ssp. oleifera” se înlocuiesc cu cuvintele „var. oleiformis”.

               6.

               La anexa II partea III alineatul (6), se elimină punctul (c).

               7.

               În coloana 1 din tabelul din anexa III:

                           —

                           cuvintele „Agrostis tenuis” se înlocuiesc cu cuvintele „Agrostis capillaris”;

                           —

                           cuvintele „Lolium x hybridum” se înlocuiesc cu cuvintele „Lolium x boucheanum”;

                           —

                           cuvintele „ssp. oleifera” se înlocuiesc cu cuvintele „var. oleiformis”.

               8.

               În anexa III, după tabel, se adaugă următoarea teză:
               „greutatea maximă a unui lot nu poate fi depășită cu mai mult de 5 %.”

         Articolul 3
   Directiva 66/402/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2 alineatul (1) litera (A), cuvintele „cu excepția Zea mays convar. microsperma (Koern) și Zea mays convar. saccharata (Koern)” se înlocuiesc cu „(partim)”.

               2.

               La anexa I alineatul (3) paragraful al treilea, după cuvintele „culturi de” se inserează cuvintele „Oryza sativa”.

               3.

               La anexa I alineatul (3) se adaugă următorul text:
               „D.   Oryza sativa:

               numărul de plante care sunt pot fi recunoscute în mod evident ca fiind plante sălbatice sau plante cu semințe roșii nu depășește:

                           —

                           0 pentru producția de semințe de bază;

                           —

                           1 la 50 m2 pentru producția de semințe certificate.”

               4.

               În coloana 5 din tabelul din anexa II alineatul (2) litera (A), cifrele „2”, „5” și „10” se înlocuiesc cu cifrele „1”, „3”, respectiv „5”.

               5.

               În coloana 2 din tabelul din anexa III, cifra „20” se înlocuiește cu cifra „25” în cele două cazuri în care apare.

               6.

               La anexa III se adaugă următoarea teză:
               „greutatea maximă a unui lot nu poate fi depășită cu mai mult de 5 %.”

         Articolul 4
   Directiva 69/208/CEE se modifică după cum urmează.

               1.

               La articolul 2 alineatul (1) litera (A), cuvintele din coloana din stânga de mai jos se înlocuiesc cu cuvintele care le corespund în coloana din dreapta:

                              Brassica juncea (L.) Czern. et Coss. in Czern.

                              Brassica juncea (L.) et Czernj. Cosson

                              Brassica napus L.

                              Brassica napus L. (partim)

                              Brassica nigra (L.) W. Koch

                              Brassica nigra (L.) Koch

                              Brassica rapa L. (partim)

                              Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

               2.

               La articolul 3 alineatul (1), cuvintele din coloana din stânga de mai jos se înlocuiesc cu cuvintele care le corespund în coloana din dreapta:

                              Brassica napus L. ssp. oleifera (Metzg.) Sinsk.

                              Brassica napus L. (partim)

                              Brassica rapa L. (partim)

                              Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

               3.

               În coloana 1 din tabelul din anexa I alineatul (2), cuvintele „ssp. oleifera” se elimină în cele două cazuri în care apar.

               4.

               În coloana 1 din tabelul din anexa II partea I alineatul (1), cuvintele „ssp. oleifera” se elimină în cele două cazuri în care apar.

               5.

               În coloana 1 din tabelul din anexa II partea I alineatul (3) litera (A), cuvintele „ssp. oleifera” se elimină.

               6.

               În coloana 1 din tabelul din anexa III, cuvintele „ssp. oleifera” se elimină.

               7.

               La anexa III se adaugă următoarea teză:
               „greutatea maximă a unui lot nu poate fi depășită cu mai mult de 5 %.”

         Articolul 5
   Directiva 70/458/CEE se modifică după cum urmează.

               1.

               La articolul 2 alineatul (1) litera (A), cuvintele din coloana din stânga de mai jos se înlocuiesc cu cuvintele care le corespund în coloana din dreapta:

                           Beta vulgaris L. var. cycla (L.) Ulrich

                              Beta vulgaris L. var vulgaris

                              Beta vulgaris L. var. esculenta L.

                              Beta vulgaris L. var. conditiva Alef.

                              Brassica oleracea L. var. acephala DC subvar. laciniata L.

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. sabellica L.

                              Brassica oleracea L. convar botrytis (L.) Alef. var. botrytis

                              Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis L.

                              Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var italica Plenck

                              Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. cymosa Duch.

                              Brassica oleracea L. var. bullata subvar. gemmifera DC

                              Brassica oleracea L. convar. oleracea var. gemmifera DC

                              Brassica oleracea L. var. bullata DC et var. subauda L.

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. sabauda L.

                              Brassica oleracea L. var. capitata L. f. alba DC

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. alba DC

                              Brassica oleracea L. var. capitata L. f. rubra (L.) Thell

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. rubra DC

                              Brassica oleracea L. var. gongylodes L.

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var gongylodes

                              Brassica rapa L. var. rapa (L.) Thell

                              Brassica rapa L. var. rapa

                              Cichorium intybus L. var. foliosum Bisch

                              Cichorium intybus L. (partim)

                              Foeniculum vulgare P. Mill.

                              Foeniculum vulgare Miller

                              Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farwell

                              Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.

                              Petroselinum crispum (Mill.) Nym. ex A.W. Hill

                              Petroselinum crispum (Miller) Nyman ex A.W. Hill

               2.

               În prima coloană din tabelul din anexa II alineatul (3) litera (a), cuvintele „var. botrytis” se înlocuiesc cu cuvântul „(conopidă)”, iar cuvintele „(alte specii)” se înlocuiesc cu cuvintele „(alte subspecii)”.

               3.

               La anexa III alineatul (1) se adaugă următoarea teză:
               „greutatea maximă a unui lot nu poate fi depășită cu mai mult de 5 %.”

         Articolul 6
   Statele membre adoptă măsurile necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 1 iulie 1988 cel târziu. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 7
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 14 ianuarie 1987

            Pentru Comisie

         Frans ANDRIESSEN

            Vice-președinte

      (1)  JO 125, 11.7.1966, p. 2290/66.

      (2)  JO L 362, 31.12.1985, p. 8.

      (3)  JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66.

      (4)  JO L 118, 7.5.1986, p. 23.

      (5)  JO 125, 11.7.1966, p. 2309/66.

      (6)  JO L 200, 23.7.1986, p. 38.

      (7)  JO L 169, 10.7.1969, p. 3.

      (8)  JO L 225, 12.10.1970, p. 7.

      (9)  JO L 225, 12.10.1970, p. 1.

      (10)  JO L 118, 7.5.1986, p. 23.”


title: Directiva 96/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 septembrie 1996 privind cerințele de randament energetic pentru frigidere, congelatoare electrice de uz casnic și combinații ale acestora

text:
Anunţ juridic important

|

31996L0057

Official Journal L 236 , 18/09/1996 P. 0036 - 0043 Ediţie specială în limba cehă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba estonă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba letonă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba malteză Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba polonă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 12 Volume 01 P. 305  - 312

		19960903Directiva 96/57/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 3 septembrie 1996privind cerințele de randament energetic pentru frigidere, congelatoare electrice de uz casnic și combinații ale acestoraPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 100a,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 189b din tratat [3],(1) Întrucât este importantă promovarea unor măsuri vizând funcționarea corespunzătoare a pieței interne;(2) Întrucât, în Rezoluția din 15 ianuarie 1985 privind îmbunătățirea programelor de economisire a energiei în statele membre [4], Consiliul a invitat statele membre să-și continue și, dacă este necesar, să-și intensifice eforturile de promovare a utilizării mai raționale a energiei prin dezvoltarea în continuare a politicilor integrate de economisire a energiei;(3) Întrucât consumul aparatelor de refrigerare de uz casnic reprezintă o parte însemnată a consumului casnic de energie electrică din cadrul Comunității și deci a consumului total de energie electrică; întrucât diversele modele de aparate de refrigerare disponibile pe piața comunitară au niveluri foarte diferite de consum pentru un volum dat, precum și caracteristici similare, adică un randament energetic extrem de variabil;(4) Întrucât unele state membre sunt pe punctul de a adopta dispoziții referitoare la randamentul frigiderelor și congelatoarelor de uz casnic, care ar putea crea bariere în calea comercializării acestor produse în interiorul Comunității;(5) Întrucât este oportun să se ia ca bază un înalt nivel de protecție în propunerile de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre referitoare la sănătatea, siguranța, protecția mediului și protecția consumatorului; întrucât prezenta directivă garantează un nivel ridicat de protecție atât pentru mediu, cât și pentru consumator, în cadrul obiectivului care vizează îmbunătățirea semnificativă a randamentului energetic al acestor aparate;(6) Întrucât adoptarea unor astfel de măsuri este de competența Comunității; întrucât cerințele prezentei directive se încadrează în limitele obiectivelor sale, fiind astfel în conformitate cu cerințele articolului 3b din tratat;(7) Întrucât, mai mult, articolul 130r din tratat prevede protecția și ameliorarea mediului și utilizarea prudentă și rațională a resurselor naturale, aceste două obiective numărându-se printre cele ale politicii comunitare privind mediul; întrucât producerea și consumul de energie electrică determină 30 % din emisiile de dioxid de carbon (CO2) artificial și reprezintă circa 35 % din consumul de energie primară din Comunitate; întrucât aceste procente sunt în creștere;(8) Întrucât, în plus, Decizia 89/364/CEE a Consiliului din 5 iunie 1989 privind un program de acțiune comunitar pentru îmbunătățirea randamentului utilizării energiei electrice [5] urmărește ca dublu obiectiv încurajarea consumatorilor să opteze pentru aparatele și echipamentele cu randament electric ridicat și îmbunătățirea randamentului aparatelor și echipamentelor;(9) Întrucât, în concluziile sale din 29 octombrie 1990, Consiliul a fixat obiectivul de a stabiliza, până în anul 2000, emisiile de dioxid de carbon (CO2) în cadrul Comunității la nivelurile anului 1990; întrucât, pentru a realiza acest obiectiv, se impun măsuri mai energice privind stabilizarea emisiilor de CO2 în interiorul Comunității;(10) Întrucât Decizia 91/565/CEE [6] a stabilit un program de promovare a randamentului energetic în cadrul Comunității (programul SAVE);(11) Întrucât măsurile de creștere a randamentului energetic aplicate celor mai moderne modele de aparate de refrigerare disponibile nu conduc la creșterea excesivă a costurilor de producție și pot amortiza costul lor inițial prin economiile de energie în decurs de câțiva ani sau chiar mai repede; întrucât acest calcul nu ia în considerare avantajul suplimentar al eliminării costurilor externe ale generării de energie electrică, cum ar fi emisiile de dioxid de carbon (CO2) și de alți poluanți;(12) Întrucât câștigul "natural" de randament energetic datorat presiunilor pieței și perfecționării proceselor de producție, estimat la circa 2 % pe an, va contribui la eforturile de realizare a unor standarde mai stricte privind consumul de energie;(13) Întrucât Directiva 92/75/CEE [7] (directiva-cadru) și Directiva 94/2/CE a Comisiei [8] (directiva de punere în aplicare a Directivei 92/75/CEE), care prevăd etichetarea obligatorie a aparatelor și indicarea sub alte forme a consumului de energie, duc la creșterea gradului de conștientizare a consumatorilor privind randamentul energetic al aparatelor de refrigerare de uz casnic; întrucât, prin urmare, această măsură va încuraja de asemenea diverșii concurenți de pe piață să ofere la aparatele lor niveluri de randament energetic mai ridicate decât standardele prevăzute de prezenta directivă; întrucât, cu toate acestea, furnizarea de informații consumatorilor trebuie să fie însoțită de o indicare a standardelor, pentru ca avantajul să fie complet și pentru obținerea unei îmbunătățiri reale a randamentului mediu total al aparatelor vândute;(14) Întrucât prezenta directivă, care urmărește să elimine obstacolele tehnice în scopul îmbunătățirii randamentului energetic al aparatelor de refrigerare de uz casnic, trebuie să urmeze "noua abordare" stabilită prin Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare a armonizării tehnice și a standardelor [9], care specifică în mod concret că armonizarea se limitează la adoptarea – prin intermediul directivelor – a cerințelor esențiale cărora trebuie să li conformeze produsele introduse pe piață;(15) Întrucât este necesar un sistem eficient de aplicare pentru a asigura faptul că directiva este corect aplicată, a garanta condiții concurențiale echitabile pentru producători și a proteja drepturile consumatorilor;(16) Întrucât ar trebui să se țină seama de Decizia 93/465/CEE a Consiliului din 22 iulie 1993 privind modulele diverselor faze din procedurile de evaluare a conformității și normele de aplicare și de utilizare a marcajului de conformitate CE [10], care urmează să fie folosite în directivele de armonizare tehnică;(17) Întrucât, în interesul comerțului internațional, este necesar ca standardele internaționale să fie utilizate ori de câte ori este necesar; întrucât consumul de energie electrică al unui aparat de refrigerare este definit de Standardul EN 153 din iulie 1995 al Comitetului European de Standardizare, care se bazează pe un standard internațional;(18) Întrucât aparatele de refrigerare de uz casnic conforme cu cerințele de randament energetic ale prezentei directive trebuie să poarte marca de conformitate "CE" și informațiile aferente pentru a putea circula liber;(19) Întrucât prezenta directivă se limitează la aparate de refrigerare de uz casnic pentru produsele alimentare, alimentate de la rețea, exclusiv cele fabricate cu titlu de unicat; întrucât echipamentele de refrigerare de uz comercial sunt mult mai variate și nu pot fi incluse în prezenta directivă,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Prezenta directivă se aplică noilor frigidere, dulapuri frigorifice pentru stocarea produselor alimentare congelate, congelatoare pentru produsele alimentare de uz casnic alimentate de la rețea și combinații ale acestora, definite în anexa 1, denumite în continuare "aparate de refrigerare". Sunt excluse aparatele care pot utiliza și alte surse de energie, în special acumulatoare, aparatele de refrigerare de uz casnic care funcționează pe principiul absorbției, precum și aparatele produse cu titlu de unicat.Articolul 2(1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a garanta că aparatele de refrigerare menționate în prezenta directivă pot fi introduse pe piața comunitară numai dacă au un consum de energie electrică mai mic sau egal cu valoarea maximă admisibilă pentru categoria respectivă, calculată conform procedurilor definite în anexa I.(2) Producătorul unui aparat de refrigerare menționat în prezenta directivă, reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate sau persoana responsabilă de introducerea aparatului pe piața Comunității garantează faptul că fiecare aparat introdus pe piață se conformează cerințelor menționate la alineatul (1).Articolul 3(1) Statele membre nu pot interzice, restricționa sau împiedica introducerea pe piață pe teritoriul lor a aparatelor de refrigerare purtând marca "CE" care atestă conformitatea cu toate dispozițiile prezentei directive.(2) Până la proba contrarie, statele membre presupun că aparatele de refrigerare care poartă marca "CE" impusă prin articolul 5 se conformează tuturor dispozițiilor prezentei directive.(3) (a) Atunci când aparatele de refrigerare intră sub incidența altor directive care reglementează alte aspecte care prevăd de asemenea aplicarea marcajului "CE", acesta din urmă indică, până la proba contrarie, faptul că aparatele respective sunt conforme cu dispozițiile directivelor respective.(b) Cu toate acestea, atunci când una sau mai multe dintre directivele respective permit producătorului, în decursul unei perioade de tranziție, să aleagă normele pe care vrea să le aplice, marcajul "CE" indică doar conformitatea cu dispozițiile acelor directive pe care le aplică producătorul. În acest caz, toate documentele, notițele sau instrucțiunile care însoțesc aparatele de refrigerare trebuie să conțină numerele de referință ale directivelor aplicate, așa cum au fost publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 4Procedurile de evaluare a conformității și obligațiile privind aplicarea marcajului "CE" pe aparatele de refrigerare sunt prezentate în anexa II.Articolul 5(1) La introducerea pe piață, aparatele trebuie să poarte marca "CE", care constă în inițialele "CE". Forma marcajului folosit este prezentată în anexa III. Marcajul "CE" se aplică în mod vizibil, lizibil și indelebil pe aparatele de refrigerare și, când este cazul, pe ambalaj.(2) Se interzice aplicarea pe aparatele de refrigerare a oricăror marcaje care ar putea induce în eroare terțe părți cu privire la semnificația și forma mărcii "CE". Pe aparate, pe ambalajul lor, pe fișa cu instrucțiuni sau pe orice alt document se poate aplica orice alt marcaj, cu condiția ca marca "CE" să rămână vizibilă și lizibilă.Articolul 6(1) Dacă un stat membru stabilește că marca "CE" a fost aplicată incorect, producătorul sau reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate este obligat să aducă produsul în stare de conformitate și să pună capăt încălcării dispozițiilor, în conformitate cu condițiile impuse de statul membru. Dacă nici producătorul și nici reprezentantul său autorizat nu este stabilit în Comunitate, această obligație revine persoanei care introduce aparatul de refrigerare pe piața comunitară.(2) Atunci când produsul continuă să nu se afle în stare de conformitate, statul membru ia toate măsurile necesare, prevăzute la articolul 7, pentru a restricționa sau interzice introducerea pe piață a produsului respectiv sau pentru a garanta retragerea sa de pe piață.Articolul 7(1) Orice decizie luată în conformitate cu prezenta directivă, care conține o restricție privind introducerea pe piață a aparatelor de refrigerare, precizează motivele pe care se bazează. Partea implicată este anunțată imediat asupra deciziei luate și, în același timp, este informată asupra posibilităților și termenelor privind căile legale de atac a deciziei, prevăzute de legislația în vigoare în respectivul stat membru.(2) Statul membru informează de îndată Comisia asupra oricărei asemenea măsuri, indicând motivele deciziei sale. Comisia aduce această informație la cunoștința celorlalte state membre.Articolul 8Înaintea expirării perioadei de patru ani de la adoptarea prezentei directive, Comisia realizează o evaluare a rezultatelor obținute, comparativ cu cele prognozate. În vederea avansării către a doua etapă a îmbunătățirii randamentului energetic, Comisia analizează, prin consultarea părților interesate, necesitatea de a institui un al doilea set de măsuri corespunzătoare pentru creșterea semnificativă a randamentului energetic al aparatelor de refrigerare de uz casnic. În acest caz, fiecare măsură de creștere a randamentului energetic, precum și data intrării sale în vigoare, se vor întemeia pe nivelurile de randament energetic justificabile din punct de vedere tehnic și economic, în temeiul condițiilor existente în momentul respectiv. Va fi de asemenea analizată orice altă măsură considerată adecvată pentru îmbunătățirea nivelului de randament energetic al aparatelor de refrigerare de uz casnic.Articolul 9(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive în termen de un an de la adoptarea sa. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Statele membre aplică aceste dispoziții la expirarea unui termen de trei ani începând de la data adoptării prezentei directive.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.(3) În decurs de trei ani de la adoptarea prezentei directive, statele membre permit introducerea pe piață a aparatelor de refrigerare care se conformează acelorași condiții ca și cele aplicate pe teritoriul lor la data adoptării prezentei directive.Articolul 10Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea sa în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 11Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 3 septembrie 1996.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleK. HänschPentru ConsiliuPreședinteleI. Yates[1] JO C 390, 31.12.1994, p. 30 și JO C 49, 20.2.1996, p. 10.[2] JO C 155, 21.6.1995, p. 18.[3] Avizul Parlamentului European din 26 octombrie 1995 (JO C 308, 20.11.1995, p. 134), Poziția comună a Consiliului din 11 martie 1996 (JO C 120, 24.4.1996, p. 10) și Decizia Parlamentului European din 18 iunie 1996 (JO C 198, 8.7.1996).[4] JO C 20, 22.1.1985, p. 1.[5] JO L 157, 9.6.1989, p. 32.[6] JO L 307, 8.11.1991, p. 34.[7] JO L 297, 13.10.1992, p. 16.[8] JO L 45, 17.2.1994, p. 1.[9] JO C 136, 4.6.1985, p. 1.[10] JO L 220, 30.8.1993, p. 23.--------------------------------------------------19960903ANEXA IMETODA DE CALCUL AL CONSUMULUI DE ENERGIE ELECTRICĂ MAXIM ADMISIBIL PENTRU UN APARAT DE REFRIGERARE ȘI PROCEDURA DE VERIFICARE A CONFORMITĂȚIIConsumul de energie electrică al unui aparat de refrigerare (care poate fi exprimat în kWh/24 ore) depinde de categoria de aparat în care este încadrat (de exemplu, frigider de o stea, congelator orizontal etc.), de volumul și randamentul energetic al construcției sale (grosimea izolației, randamentul compresorului etc.) și de diferența dintre temperatura ambiantă și temperatura din interiorul aparatului. Prin urmare, în stabilirea standardelor de randament energetic, trebuie să se țină seama de principalii factori endogeni care influențează consumul de energie (adică de categoria aparatului și de volumul său). Din acest motiv, consumul de energie electrică maxim admisibil pentru un aparat de refrigerare este definit de o ecuație lineară, care depinde de volumul aparatului, pentru fiecare categorie de aparat fiind stabilite ecuații diferite.Prin urmare, pentru calcularea consumului de energie electrică maxim admisibil pentru un anumit aparat, trebuie ca acesta să fie mai întâi încadrat în categoria corespunzătoare din lista următoare:Categorie | Descriere |1 | Frigider, fără compartiment de joasă temperatură [1] |2 | Frigider/aparat frigorific, cu compartiment la 5 °C și/sau 12 °C |3 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură 0 stele |4 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură (*) |5 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură (**) |6 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură (***) |7 | Frigider/congelator, cu compartiment de congelare (****) |8 | Congelator vertical pentru alimente |9 | Congelator orizontal pentru alimente |10 | Frigider/congelator cu mai mult de două uși sau alte aparate decât cele de mai sus |Pentru că aparatele de refrigerare conțin compartimente diferite menținute la temperaturi diferite (ceea ce influențează semnificativ consumul de energie electrică), consumul de energie electrică maxim admisibil este definit în realitate în funcție de volumul ajustat, care este suma ponderată a volumelor diferitelor compartimente.Astfel, în sensul prezentei directive, volumul ajustat (Vadj) al unui aparat de refrigerare este definit astfel:Vadj = Σ Vc × Wc × Fc × CcWc = (25 – Tc) / 20unde Tc este temperatura de proiect în fiecare compartiment (în °C),unde Vc este volumul net al unui anumit tip de compartiment din cadrul aparatului, iar Fc este un factor cu valoarea 1,2 pentru compartimentele cu circulație de aer și 1 pentru alte compartimente,Cc = 1 | pentru aparate de refrigerare din clasele climatice normală (N) și subnormală (SN) |Cc = Xc | pentru aparate de refrigerare din clasa climatică subtropicală (ST) |Cc = Yc | pentru aparate de refrigerare din clasa climatică tropicală (T) |Coeficienții de ponderare Xc și Yc pentru diferitele tipuri de compartimente sunt:Tabel cu coeficienții de ponderare Xc și Yc în funcție de temperatura din compartiment| Xc | Yc |Compartiment inferior | 1,25 | 1,35 |Compartiment pentru alimente proaspete | 1,20 | 1,30 |Compartiment 0 °C | 1,15 | 1,25 |Compartiment 0 stele | 1,15 | 1,25 |Compartiment 1 stea (*) | 1,12 | 1,20 |Compartiment 2 stele (**) | 1,08 | 1,15 |Compartiment 3 (***) și 4 (****) stele | 1,05 | 1,10 |Atât volumul ajustat, cât și volumul net sunt exprimate în litri.Consumul de energie electrică maxim admisibil (Emax exprimat în kWh/24 ore, calculat cu două zecimale), pentru un tip de aparat cu volumul ajustat Vadj, este definit de următoarele ecuații pentru fiecare categorie de aparate:Categorie | Descriere | Emax (kWh/24h) |1 | Frigider, fără compartiment de joasă temperatură | (0,207 × Vadj + 218) / 365 |2 | Frigider/aparat frigorific, cu compartiment la 5 °C și/sau 12 °C | (0,207 × Vadj + 218) / 365 |3 | Frigider cu compartiment de joasă temperatură 0 stele | (0,207 × Vadj + 218) / 365 |4 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură (*) | (0,557 × Vadj + 166) / 365 |5 | Frigider cu compartiment de joasă temperatură (**) | (0,402 × Vadj + 219) / 365 |6 | Frigider, cu compartiment de joasă temperatură (***) | (0,573 × Vadj + 206) / 365 |7 | Frigider/congelator, cu compartiment de congelare (****) | (0,697 × Vadj + 272) / 365 |8 | Congelator vertical pentru alimente | (0,434 × Vadj + 262) / 365 |9 | Congelator orizontal pentru alimente | (0,480 × Vadj + 195) / 365 |Pentru frigiderele/congelatoarele cu mai mult de două uși sau alte aparate în afară de cele prezentate mai sus, consumul de energie electrică maxim admisibil (Emax) este determinat de temperatura și clasificarea pe stele a compartimentului cu temperatura cea mai joasă, după cum urmează:Temperatura din compartimentulcel mai rece | Categoria | Emax (kWh/24h) |> – 6 °C | 1/2/3 | (0,207 × Vadj + 218) / 365 |≤ – 6 °C (*) | 4 | (0,557 × Vadj + 166) / 365 |≤ – 12 °C (**) | 5 | (0,402 × Vadj + 219) / 365 |≤ – 18 °C (***) | 6 | (0,573 × Vadj + 206) / 365 |≤ – 18 °C (****) | 7 | (0,697 × Vadj + 272) / 365 |Procedurile de testare pentru verificarea conformității unui aparat cu cerințele prezentei directive privind consumul de energie electricăDacă la un aparat supus verificării consumul de energie electrică este mai mic sau egal cu Emax (valoarea consumului de energie electrică maxim admisibil pentru categoria sa, așa cum este definită mai sus), plus 15 %, aparatul este certificat ca fiind conform cu cerințele privind consumul de energie electrică din prezenta directivă. Dacă valoarea consumului de energie electrică al aparatului este mai mare decât Emax plus 15 %, trebuie să se măsoare consumul de energie electrică pentru încă trei aparate. Dacă media aritmetică a consumurilor de energie electrică ale acestor trei aparate este mai mică sau egală cu Emax plus 10 %, aparatul este certificat ca fiind conform cu cerințele privind consumul de energie electrică din prezenta directivă. Dacă media aritmetică depășește Emax plus 10 %, aparatul trebuie să fie considerat ca fiind neconform cu cerințele privind consumul de energie electrică din prezenta directivă.DefinițiiTermenii folosiți în prezenta anexă corespund definițiilor din Standardul European EN 153 din iulie 1995, elaborat de Comitetul European de Standardizare.[1] Orice compartiment cu o temperatură de cel mult – 6 °C.--------------------------------------------------19960903ANEXA IIPROCEDURILE DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII (MODULUL A)1. Acest modul descrie procedura prin care fabricantul sau reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate, care îndeplinește obligațiile prevăzute la punctul 2, garantează și declară că aparatul de refrigerare îndeplinește cerințele relevante ale prezentei directive. Fabricantul trebuie să aplice marca "CE" pe fiecare aparat de refrigerare pe care îl produce și să redacteze o declarație de conformitate scrisă.2. Fabricantul trebuie să stabilească documentația tehnică descrisă la punctul 3; el sau reprezentantul său autorizat stabilit în Comunitate trebuie să păstreze documentația tehnică la dispoziția autorităților naționale relevante pentru verificare, timp de minimum trei ani de la data la care a fost fabricat ultimul aparat.Dacă nici fabricantul și nici reprezentantul său autorizat nu este stabilit în Comunitate, obligația de a păstra disponibilă documentația tehnică revine persoanei care introduce aparatul de refrigerare pe piața comunitară.3. Documentația tehnică trebuie să permită evaluarea conformității aparatului de refrigerare cu cerințele prezentei directive. Aceasta trebuie să privească, în măsura relevantă pentru evaluare, concepția, fabricația și funcționarea aparatului de refrigerare și să conțină:(i) numele și adresa fabricantului;(ii) o descriere generală a modelului, suficientă pentru a permite o identificare fără echivoc;(iii) informații, inclusiv desene relevante, privind principalele caracteristici de proiectare ale modelului, în special privind aspectele care afectează în mod apreciabil consumul de energie electrică, cum ar fi dimensiunile, volumul (volumele), caracteristicile compresorului, caracteristici speciale etc.;(iv) instrucțiuni de utilizare, dacă acestea există;(v) rezultatul măsurărilor privind consumul de energie electrică, efectuate conform cerințelor de la punctul 5;(vi) detalii privind conformitatea acestor măsurări comparativ cu cerințele privind consumul de energie electrică stabilite în anexa I.4. Documentația tehnică stabilită pentru alte acte legislative comunitare poate fi folosită în măsura în care îndeplinește cerințele prezentei anexe.5. Fabricanților de aparate de refrigerare le revine răspunderea de a determina consumul de energie electrică pentru fiecare aparat de refrigerare care intră sub incidența prezentei directive, în conformitate cu procedurile precizate în Standardul European EN 153, precum și conformitatea aparatului cu cerințele de la articolul 2.6. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat trebuie să păstreze o copie a declarației de conformitate cu documentația tehnică.7. Fabricantul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să garanteze conformitatea aparatelor de refrigerare produse cu documentația tehnică menționată la punctul 2 și cu cerințele relevante ale directivei.--------------------------------------------------19960903ANEXA IIIMARCAJUL DE CONFORMITATE "CE"Marcajul de conformitate constă din inițialele "CE", în forma următoare:+++++ TIFF +++++Dacă marca "CE" este micșorată sau mărită, trebuie să se respecte proporțiile care rezultă din desenul gradat de mai sus.Diversele componente ale mărcii "CE" trebuie să aibă efectiv aceeași dimensiune verticală, care nu poate fi mai mică de 5 mm.--------------------------------------------------