title: Directiva 2007/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a normelor privind cantitățile nominale ale produselor preambalate, de abrogare a Directivelor 75/106/CEE și 80/232/CEE ale Consiliului, și de modificare a Directivei 76/211/CEE a Consiliului

text:
               21.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 247/17

      DIRECTIVA 2007/45/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

   din 5 septembrie 2007
   de stabilire a normelor privind cantitățile nominale ale produselor preambalate, de abrogare a Directivelor 75/106/CEE și 80/232/CEE ale Consiliului, și de modificare a Directivei 76/211/CEE a Consiliului
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 75/106/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1974 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la preambalarea, în funcție de volum, a unor lichide preambalate (3) și Directiva 80/232/CEE a Consiliului din 15 ianuarie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la gama cantităților nominale și a capacităților nominale permise pentru anumite produse preambalate (4) prevăd cantitățile nominale ale unor produse preambalate lichide sau nonlichide, cu scopul de a asigura libera circulație a produselor care se conformează cerințelor acestor directive. Pentru majoritatea produselor, se permite existența unor cantități nominale naționale în paralel cu cantitățile nominale comunitare. Cu toate acestea, pentru anumite produse se stabilesc cantități nominale comunitare care înlocuiesc toate cantitățile nominale naționale.

               (2)

               Evoluția preferințelor consumatorilor și inovațiile în materie de preambalare și vânzare cu amănuntul la nivel comunitar și național au dus la necesitatea de a evalua dacă legislația existentă este încă adecvată.

               (3)

               Curtea de Justiție a statuat în hotărârea sa din 12 octombrie 2000, în cauza C-3/99 Cidrerie Ruwet (5), că statele membre nu sunt autorizate să interzică comercializarea unui preambalat cu un volum nominal neinclus în gama comunitară, produs și comercializat legal într-un alt stat membru, cu excepția cazului în care o astfel de interdicție urmărește satisfacerea unei exigențe imperative legate de protecția consumatorilor, se aplică fără discriminare produselor naționale și celor importate, este necesară pentru a satisface cerința în cauză și este proporțională cu obiectivul urmărit, iar acel obiectiv nu poate fi atins prin măsuri mai puțin restrictive pentru comerțul intracomunitar.

               (4)

               Protecția consumatorilor este facilitată de legislația adoptată ulterior adoptării Directivelor 75/106/CEE și 80/232/CEE, în special de Directiva 98/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind protecția consumatorului prin indicarea prețurilor produselor oferite consumatorilor (6). Statele membre care nu au făcut încă acest lucru ar trebui să decidă cu privire la punerea în aplicare a Directivei 98/6/CE pentru anumiți mici comercianți cu amănuntul.

               (5)

               Un studiu de impact, incluzând o largă consultare a tuturor părților interesate, a indicat că, în multe sectoare, cantitățile nominale libere sporesc libertatea producătorilor de a furniza bunuri adecvate gusturilor consumatorilor și stimulează concurența în ceea ce privește calitatea și prețul pe piața internă. În schimb, în alte sectoare este mai indicat să se mențină pentru moment cantități nominale obligatorii, în interesul consumatorilor și al operatorilor economici din domeniu.

               (6)

               Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie însoțită de mai multe informații pentru consumatori și operatorii economici din domeniu pentru a facilita înțelegerea prețului pe unitate de măsură.

               (7)

               Prin urmare, cantitățile nominale nu ar trebui, în general, să facă obiectul reglementării la nivel comunitar sau național și ar trebui să fie posibil să se introducă pe piață mărfuri preambalate cu orice cantitate nominală.

               (8)

               Cu toate acestea, o astfel de dereglementare în anumite sectoare ar putea avea drept rezultat costuri suplimentare disproporționate, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii. Pentru acele sectoare, legislația comunitară ar trebui așadar adaptată, ținând cont de experiența dobândită, în special pentru a asigura fixarea cantităților nominale comunitare cel puțin în cazul produselor vândute cel mai des consumatorilor.

               (9)

               Deoarece menținerea unor cantități nominale obligatorii ar trebui privită ca o derogare, cu excepția sectorului vinurilor și băuturilor alcoolice care prezintă particularități, aceasta ar trebui reevaluată periodic, ținând cont de experiența dobândită și pentru a satisface nevoile consumatorilor și ale producătorilor. Pentru sectoarele în care cantitățile nominale ar putea fi menținute, în situația în care Comisia constată o denaturare a condițiilor pieței sau o destabilizare a comportamentului consumatorilor, în special cel al consumatorilor celor mai vulnerabili, aceasta ar putea evalua dacă statele membre ar trebui să fie autorizate să mențină perioadele tranzitorii și, în special, să mențină dimensiunile gamei obligatorii cele mai vândute.

               (10)

               În statele membre în care pâinea preambalată reprezintă o proporție ridicată a consumului obișnuit, există o corelație strânsă între dimensiunea ambalajului și masa pâinii. Ca și în cazul altor produse preambalate, dimensiunile existente ale ambalajelor pentru pâinea preambalată utilizate în mod tradițional nu vor fi afectate de prezenta directivă și vor putea fi utilizate în continuare.

               (11)

               Pentru promovarea transparenței, toate cantitățile nominale ale produselor preambalate ar trebui stabilite într-un text legislativ unic și, în consecință, Directivele 75/106/CEE și 80/232/CEE ar trebui abrogate.

               (12)

               Pentru a îmbunătăți protecția consumatorilor, în special a consumatorilor vulnerabili, cum ar fi persoanele cu handicap și cele în vârstă, trebuie să se acorde o atenție sporită pentru ca indicațiile de masă și de volum în etichetarea produselor de consum să fie mai lizibile și mai vizibile pe preambalate în condiții normale de prezentare.

               (13)

               Pentru anumite produse lichide, Directiva 75/106/CEE prevede condiții de control metrologic identice cu cele prevăzute în Directiva 76/211/CEE a Consiliului din 20 ianuarie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la preambalarea, în funcție de masă sau volum, a anumitor produse preambalate (7). Directiva 76/211/CEE ar trebui așadar modificată, pentru a include în domeniul său de aplicare produsele aflate în prezent sub incidența Directivei 75/106/CEE.

               (14)

               În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare (8), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele care să ilustreze, pe cât posibil, corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere și să le facă publice.

               (15)

               Deoarece obiectivele prezentei directive nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, având în vedere anularea gamelor comunitare și introducerea cantităților nominale comunitare uniforme, dacă este cazul, aceste obiective pot fi realizate mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL I
   DISPOZIŢII GENERALE
   Articolul 1
   Obiectul și domeniul de aplicare
   (1)   Prezenta directivă stabilește norme cu privire la cantitățile nominale ale produselor preambalate. Aceasta se aplică produselor preambalate și ambalajelor, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 76/211/CEE.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică produselor enumerate în anexă care sunt vândute în magazinele duty-free pentru a fi consumate în afara Uniunii Europene.
   Articolul 2
   Libera circulație a mărfurilor
   (1)   În absența unor dispoziții contrare în articolele 3 și 4, statele membre nu pot să refuze, să interzică sau să restricționeze introducerea pe piață a unor produse preambalate pentru motive legate de cantitățile nominale ale ambalajelor.
   (2)   Cu respectarea principiilor din tratat, în special libera circulație a mărfurilor, statele membre care prevăd în prezent cantități nominale obligatorii pentru lapte, unt, paste alimentare uscate și cafea pot continua să o facă până la 11 octombrie 2012.
   Statele membre care prevăd în prezent cantități nominale obligatorii pentru zahărul alb pot continua să o facă până la 11 octombrie 2013.
   CAPITOLUL II
   DISPOZIŢII SPECIALE
   Articolul 3
   Introducerea pe piață și libera circulație a anumitor produse
   Statele membre se asigură că produsele enumerate la punctul 2 din anexă și prezentate în ambalaje în intervalele enumerate la punctul 1 din anexă sunt introduse pe piață numai în cazul în care sunt preambalate în cantitățile nominale enumerate la punctul 1 din anexă.
   Articolul 4
   Generatoare de aerosoli
   (1)   Generatoarele de aerosoli au marcată capacitatea totală nominală a containerului. Marcarea trebuie făcută în așa fel încât să evite orice confuzie cu volumul nominal al conținutului.
   (2)   Prin derogare de la articolul 8 alineatul (1) litera (e) din Directiva 75/324/CEE a Consiliului din 20 mai 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli (9), produsele vândute în recipiente de aerosoli pot să nu fie marcate cu masa nominală a conținutului lor.
   Articolul 5
   Ambalaje multiple și preambalate compuse din ambalaje individuale care nu sunt destinate vânzării individuale
   (1)   În sensul articolului 3, în cazul în care două sau mai multe preambalate individuale formează un ambalaj multiplu, cantitățile nominale enumerate la punctul 1 din anexă se aplică fiecărui preambalat individual.
   (2)   În cazul în care un preambalat este format din două sau mai multe ambalaje individuale care nu sunt destinate a fi vândute individual, valorile nominale enumerate la punctul 1 din anexă se aplică preambalatului.
   CAPITOLUL III
   ABROGĂRI, MODIFICARE ŞI DISPOZIŢII FINALE
   Articolul 6
   Abrogări
   Directivele 75/106/CEE și 80/232/CEE se abrogă.
   Articolul 7
   Modificare la Directiva 76/211/CEE
   La articolul 1 din Directiva 76/211/CEE, cuvintele „cu excepția celor menționate în Directiva 75/106/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1974 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la ambalarea în funcție de volum a anumitor lichide preambalate” se elimină.
   Articolul 8
   Transpunere
   (1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 11 octombrie 2008. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre aplică aceste dispoziții de la 11 aprilie 2009.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 9
   Raportare, comunicare a derogărilor și monitorizare
   (1)   Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport privind aplicarea și efectele prezentei directive până la 11 octombrie 2015 și, ulterior, la fiecare zece ani. Dacă este cazul, raportul este însoțit de o propunere de modificare a prezentei directive.
   (2)   Statele membre menționate la articolul 2 alineatul (2) transmit Comisiei până la 11 aprilie 2009 sectoarele pentru care se aplică derogarea menționată la alineatul respectiv, perioada de derogare, gama cantităților nominale obligatorii aplicate și intervalul respectiv.
   (3)   Comisia monitorizează aplicarea articolului 2 alineatul (2) pe baza propriilor constatări și pe baza rapoartelor statelor membre respective. În special, Comisia examinează evoluțiile pieței după transpunere și, în lumina rezultatelor acestor examinări, evaluează aplicarea unor măsuri de monitorizare a prezentei directive, menținând cantitățile nominale obligatorii pentru produsele menționate la articolul 2 alineatul (2).
   Articolul 10
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolele 2, 6 și 7 se aplică de la 11 aprilie 2009.
   Articolul 11
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 5 septembrie 2007.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         A.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  JO C 255, 14.10.2005, p. 36.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 2 februarie 2006 (JO C 288 E, 25.11.2006, p. 52), Poziția comună a Consiliului din 4 decembrie 2006 (JO C 311 E, 19.12.2006, p. 21), Poziția Parlamentului European din 10 mai 2007 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 16 iulie 2007.

      (3)  JO L 42, 15.2.1975, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 2003.

      (4)  JO L 51, 25.2.1980, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 87/356/CEE (JO L 192, 11.7.1987, p. 48).

      (5)  Culegere 2000, p. I-8749.

      (6)  JO L 80, 18.3.1998, p. 27.

      (7)  JO L 46, 21.2.1976, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 78/891/CEE a Comisiei (JO L 311, 4.11.1978, p. 21).

      (8)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

      (9)  JO L 147, 9.6.1975, p. 40. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 (JO L 122, 16.5.2003, p. 36).

      ANEXĂ
      GAMA CANTITĂȚILOR NOMINALE A CONȚINUTULUI PREAMBALATELOR
      1.   Produse vândute în funcţie de volum (cantitatea în ml)

                  Vin liniștit

                  În intervalul de la 100 ml până la 1 500 ml, numai următoarele 8 cantități nominale:
                  ml: 100 – 187 – 250 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Vin jaune

                  În intervalul de la 100 ml până la 1 500 ml, numai următoarea cantitate nominală:
                  ml: 620

                  Vin spumant

                  În intervalul de la 125 ml până la 1 500 ml, numai următoarele 5 cantități nominale:
                  ml: 125 – 200 – 375 – 750 – 1 500

                  Vin licoros

                  În intervalul de la 100 ml până la 1 500 ml, numai următoarele 7 cantități nominale:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Vin aromatizat

                  În intervalul de la 100 ml până la 1 500 ml, numai următoarele 7 cantități nominale:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Băuturi spirtoase

                  În intervalul de la 100 ml până la 2 000 ml, numai următoarele 9 cantități nominale:
                  ml: 100 – 200 – 350 – 500 – 700 – 1 000 – 1 500 – 1 750 – 2 000

            2.   Definiţii ale produselor

                  Vin liniștit

                  Vinul astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (1) (cod NC ex 2204)

                  Vin jaune

                  Vinul astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 (cod NC ex 2204) cu denumirea de origine: „Côtes du Jura”, „Arbois”, „L'Etoile” și „Château-Chalon” în sticle astfel cum sunt definite în anexa I, punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 753/2002 al Comisiei din 29 aprilie 2002 de stabilire a anumitor norme de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului în ceea ce privește descrierea, denumirea, prezentarea și protejarea anumitor produse vitivinicole (2)

                  Vin spumant

                  Vinul astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (2) litera (b) și în anexa I punctele 15, 16, 17 și 18 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 (cod NC 2204 10)

                  Vin licoros

                  Vinul astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (2) litera (b) și în anexa I punctul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 (cod NC 2204 21 – 2204 29)

                  Vin aromatizat

                  Vin aromatizat, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului din 10 iunie 1991 de stabilire a normelor generale privind definirea, descrierea și prezentarea vinurilor aromatizate, a băuturilor aromatizate pe bază de vin și a cocteilurilor aromatizate din produse vitivinicole (3) (cod NC 2205)

                  Băuturi spirtoase

                  Băuturi spirtoase, astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de stabilire a normelor generale cu privire la definirea, desemnarea și prezentarea băuturilor spirtoase (4) (cod NC 2208)

         (1)  JO L 179, 14.7.1999, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 (JO L 363, 20.12.2006, p. 1).

         (2)  JO L 118, 4.5.2002, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 382/2007 (JO L 95, 5.4.2007, p. 12).

         (3)  JO L 149, 14.6.1991, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Actul de aderare din 2005.

         (4)  JO L 160, 12.6.1989, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Actul de aderare din 2005.


title: Directiva Consiliului din 25 iulie 1978 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile medicilor stomatologi

text:
               06/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               70

         31978L0687

               L 233/10

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 25 iulie 1978
   privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile medicilor stomatologi
   (78/687/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 49, 57, 66 și 235,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât, în vederea recunoașterii reciproce a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca medic stomatolog, prevăzute de Directiva 78/686/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca medic stomatolog, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (3), caracterul comparabil al cursurilor de formare din statele membre permite limitarea coordonării în acest domeniu la cerința respectării normelor minime, lăsând, pentru restul, statelor membre libertatea de organizare a procesului de învățământ;
   întrucât, în vederea recunoașterii reciproce a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca medic specialist în stomatologie și pentru a-i pune pe picior de egalitate în cadrul Comunității pe toți membrii acestei profesii, care sunt resortisanți ai statelor membre, este necesară o anumită coordonare a condițiilor de formare ca medic specialist în stomatologie; întrucât este oportun să se prevadă anumite criterii minime în acest sens, cu privire atât la dreptul de formare profesională specializată, cât și la durata minimă de formare profesională, modul de predare și locul în care se desfășoară, precum și la controlul la care este supusă; întrucât aceste criterii privesc numai specializările comune mai multor state membre;
   întrucât este necesar ca, din motive de sănătate publică, să se acționeze în cadrul Comunității în vederea definirii comune a domeniului de activitate a membrilor profesiei în cauză; întrucât prezenta directivă nu permite în acest stadiu realizarea unei coordonări complete a domeniului de activitate a medicilor stomatologi în diferite state membre;
   întrucât statele membre asigură ca, din momentul punerii în aplicare a prezentei directive, formarea medicilor stomatologi să le confere acestora competențele necesare pentru ansamblul activităților de prevenire, diagnostic și tratament în ceea ce privește anomaliile și bolile dentare, bucale, maxilare și ale țesuturilor asociate;
   întrucât coordonarea condițiilor de exercitare, prevăzută în prezenta directivă, nu exclude totuși o coordonare ulterioară;
   întrucât coordonarea prevăzută de prezenta directivă se referă la formarea profesională a medicilor stomatologi; întrucât, în ceea ce privește formarea profesională, majoritatea statelor membre nu fac în prezent distincția între medicii stomatologi salariați și cei care desfășoară activități independente; întrucât, din acest motiv și pentru a favoriza pe deplin libera circulație a membrilor acestei profesii în cadrul Comunității, este necesară, în consecință, extinderea aplicării prezentei directive la medicii stomatologi salariați;
   întrucât, în momentul notificării prezentei directive, activitățile de medic stomatolog sunt exercitate în Italia numai de către medici, fie că sunt sau nu specializați în odonto-stomatologie; întrucât prezenta directivă are ca efect să oblige Italia să creeze o nouă categorie profesională de persoane abilitate să practice stomatologia sub un alt titlu oficial de calificare decât acela de medic; întrucât crearea unei noi profesii necesită în Italia nu numai introducerea unei formări specifice care să fie în conformitate cu criteriile prevăzute de prezenta directivă, dar și crearea structurilor noii profesii, cum ar fi, de exemplu, ordinul profesional; întrucât, în consecință, având în vedere amploarea măsurilor care trebuie adoptate, este oportună acordarea unui termen suplimentar pentru a permite Italiei să se conformeze prezentei directive,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL I
   CONDIȚII DE FORMARE PROFESIONALĂ
   Articolul 1
   (1)   Statele membre condiționează accesul și exercitarea activităților de medic stomatolog cu titlurile oficiale de calificare menționate la articolul 1 din Directiva 78/686/CEE de posesia unei diplome, a unui certificat sau a altor titluri oficiale de calificare prevăzute la articolul 3 din directiva menționată, care garantează că, pe durata completă a formării profesionale, persoana respectivă a dobândit:

               (a)

               cunoștințe corespunzătoare despre științele pe care se bazează stomatologia și o bună înțelegere a metodelor științifice, în special a principiilor de măsurare a funcțiilor biologice, evaluarea faptelor determinate științific și analiza datelor;

               (b)

               cunoștințe corespunzătoare despre constituția, fiziologia și comportamentul persoanelor sănătoase și bolnave, precum și despre influența mediului natural și a mediului social asupra stării de sănătate a ființei umane, în măsura în care aceste elemente au legătură cu stomatologia;

               (c)

               cunoștințe corespunzătoare despre structura și funcția dentară, bucală, maxilară și a țesuturilor asociate, atât cele bolnave, cât și cele sănătoase, precum și relația acestora cu starea generală de sănătate, precum și cu bunăstarea fizică și socială a pacientului;

               (d)

               cunoștințe corespunzătoare despre disciplinele și metodele clinice care oferă un tablou coerent al anomaliilor, leziunilor și bolilor dentare, bucale, maxilare și ale țesuturilor asociate, precum și despre odontologie sub aspectul prevenirii, diagnosticului și tratamentului;

               (e)

               experiență clinică corespunzătoare sub supraveghere adecvată.

         Această formare trebuie să confere competențele necesare pentru ansamblul activităților de prevenire, diagnostic și tratament în ceea ce privește anomaliile și bolile dentare, bucale, maxilare și ale țesuturilor asociate.
   (2)   Această formare în stomatologie cuprinde, în total, cel puțin cinci ani de instruire teoretică și practică pe bază de program integral, care include materiile enumerate în anexă și care se desfășoară într-o universitate, o instituție de învățământ superior recunoscută ca având un statut echivalent sau fiind sub supravegherea unei universități.
   (3)   Admiterea la aceste cursuri de formare presupune posesia unei diplome sau a unui certificat care să permită accesul, pentru studiile în cauză, în instituțiile universitare sau institutele de învățământ superior recunoscute de un stat membru ca având statut echivalent.
   (4)   Prezenta directivă nu aduce în nici un fel atingere posibilității ca statele membre să autorizeze pe teritoriul lor, în conformitate cu propriile reglementări, titularii diplomelor, certificatelor sau altor titluri oficiale de calificare care nu au fost obținute într-un stat membru să aibă acces la și să exercite activitățile de medic stomatolog.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre asigură că formarea care permite obținerea unei diplome, a unui certificat sau a altui titlu oficial de calificare ca medic specialist în stomatologie îndeplinește cel puțin următoarele condiții:

               (a)

               presupune absolvirea și validarea a cinci ani de instruire teoretică și practică pe bază de program integral în cadrul ciclului de formare menționat la articolul 1 sau posesia documentelor menționate la articolul 7 alineatul (1) din Directiva 78/686/CEE;

               (b)

               cuprinde instruirea teoretică și practică;

               (c)

               se efectuează pe bază de program integral, pe o durată minimă de trei ani și sub controlul autorităților sau organismelor competente;

               (d)

               se desfășoară într-un centru universitar, într-un spital sau, după caz, într-o instituție de sănătate aprobată în acest sens de autoritățile sau organismele competente;

               (e)

               presupune participarea personală la activitatea și responsabilitățile instituției în cauză a medicului stomatolog candidat la specializarea respectivă.

         (2)   Statele membre condiționează eliberarea unei diplome, a unui certificat sau a altui titlu oficial de calificare ca medic specialist în stomatologie de posesia uneia dintre diplomele, certificatele sau alte titluri oficiale de calificare în stomatologie la care se face referire la articolul 1 sau de posesia documentelor menționate la articolul 7 alineatul (1) din Directiva 78/686/CEE.
   (3)   În termenul prevăzut la articolul 8, statele membre desemnează autoritățile sau organismele competente să elibereze diplome, certificate sau alte titluri oficiale de calificare menționate la alineatul (1).
   (4)   Statele membre pot deroga de la alineatul (1) litera (a). Beneficiarii unei astfel de derogări nu se pot prevala de articolul 4 din Directiva 78/686/CEE.
   Articolul 3
   (1)   Fără a aduce atingere principiului formării pe bază de program integral, enunțat la articolul 2 alineatul (1) litera (c), și până în momentul în care Consiliul decide în conformitate cu alineatul (3), statele membre pot autoriza formarea de specialitate cu frecvență parțială, în condițiile admise de autoritățile naționale competente, în cazul în care formarea pe bază de program integral nu poate fi realizată din motive bine întemeiate.
   (2)   Durata totală a formării de specialitate nu poate fi scurtată în termenii alineatului (1). Nivelul formării nu poate fi compromis nici de caracterul său parțial, nici de exercitarea unei activități profesionale remunerate cu titlu privat.
   (3)   În termen de cel mult patru ani de la notificarea prezentei directive și în temeiul reexaminării situației, la propunerea Comisiei și având în vedere că posibilitatea de formare cu frecvență parțială ar trebui să continue să existe în anumite împrejurări care trebuie examinate pentru fiecare specialitate, Consiliul hotărăște dacă dispozițiile alineatelor (1) și (2) trebuie menținute sau modificate.
   Articolul 4
   Cu titlu tranzitoriu și prin derogare de la articolul 2 alineatul (1) litera (c) și de la articolul 3, statele membre ale căror acte cu putere de lege și acte administrative prevăd o modalitate de formare specializată cu frecvență parțială în momentul notificării prezentei directive pot continua să aplice aceste acte candidaților care și-au început formarea ca specialiști în termen de cel mult patru ani de la notificarea prezentei directive. Această perioadă poate fi extinsă în cazul în care Consiliul nu a luat o hotărâre în conformitate cu articolul 3 alineatul (3).
   CAPITOLUL II
   DOMENIUL DE ACTIVITATE
   Articolul 5
   Statele membre se asigură că medicii stomatologi sunt, în general, abilitați să aibă acces la sau să exercite activități de prevenire, diagnostic și tratament în ceea ce privește anomaliile și bolile dentare, bucale, maxilare și ale țesuturilor asociate, în conformitate cu normele administrative și normele de conduită care reglementează profesia în momentul notificării prezentei directive.
   Statele membre care nu au astfel de norme pot preciza sau restrânge exercitarea anumitor activități menționate la primul paragraf până la o limită comparabilă cu cea existentă în celelalte state membre.
   CAPITOLUL III
   DISPOZIȚII FINALE
   Articolul 6
   Sunt considerați ca îndeplinind condițiile prevăzute la articolul 2 alineatul (1) litera (a) beneficiarii articolului 19 din Directiva 78/686/CEE.
   În aplicarea articolului 2 alineatul (2), beneficiarii articolului 19 din Directiva 78/686/CEE sunt asimilați titularilor uneia dintre diplomele, certificatele sau alte titluri oficiale de calificare în stomatologie menționate la articolul 1.
   Articolul 7
   Prezenta directivă se aplică, de asemenea, resortisanților statelor membre care, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (4), exercită sau vor exercita cu titlu de salariat una dintre activitățile menționate la articolul 1 din Directiva 78/686/CEE.
   Articolul 8
   (1)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de 18 luni de la data notificării și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Cu toate acestea, Italia adoptă aceste măsuri în termen de cel mult șase ani.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 9
   În cazul în care, în aplicarea prezentei directive, un stat membru întâmpină dificultăți majore în anumite domenii, Comisia examinează aceste dificultăți în colaborare cu statul respectiv și solicită avizul Comitetului înalților funcționari în domeniul sănătății publice, constituit în temeiul Deciziei 75/365/CEE (5), modificat ultima dată de Directiva 78/689/CEE (6).
   Dacă este necesar, Comisia prezintă Consiliului propuneri adecvate.
   Articolul 10
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 1978.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. VON DOHNANYI

      (1)  JO C 101, 4.8.1970, p. 19.

      (2)  JO C 36, 28.3.1970, p. 19.

      (3)  JO L 233, 24.8.1978, p. 1.

      (4)  JO L 257, 19.10.1968, p. 2.

      (5)  JO L 167, 30.6.1975, p. 19.

      (6)  JO L 233, 24.8.1978, p. 17.
   ANEXĂ
   Program de studii pentru medicii stomatologi
   Programul de studii pentru obținerea unei diplome, a unui certificat sau a altui titlu oficial de calificare în stomatologie trebuie să cuprindă cel puțin materiile de mai jos. Una sau mai multe dintre aceste materii pot fi predate în cadrul altor discipline sau în legătură cu acestea.
   a)   Materii de bază

               chimia;

               fizica;

               biologia.

         b)   Materii biomedicale și materii de medicină generală

               anatomie;

               embriologie;

               histologie, inclusiv citologie;

               fiziologie;

               biochimie (sau chimie fiziologică);

               anatomie patologică;

               patologie generală;

               farmacologie;

               microbiologie;

               igienă;

               medicină preventivă și epidemiologie;

               radiologie;

               fizioterapie;

               chirurgie generală;

               medicină generală, inclusiv pediatrie;

               oto-rino-laringologie;

               dermato-venerologie;

               psihologie generală – psihopatologie – neuropatologie;

               anestezie.

         c)   Materii specific odonto-stomatologice

               protetică dentară;

               materiale și echipamente stomatologice;

               stomatologie conservativă;

               stomatologie preventivă;

               anestezie și sedare în stomatologie;

               chirurgie specială;

               patologie specială;

               practică clinică;

               pedodonție;

               ortodonție;

               parodontologie;

               radiologie dentară;

               ocluzie dentară și funcție maxilară;

               organizare profesională, etică și legislație;

               aspecte sociale ale practicii dentare.


title: Directiva (UE) 2015/1535 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               17.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 241/1

         DIRECTIVA (UE) 2015/1535 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 9 septembrie 2015
   referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (Text codificat)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 114, 337 și 43,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
   având în vedere avizele Comitetului Economic și Social European (1),
   hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (4). Din motive de claritate și de raționalizare, ar trebui să se codifice directiva respectivă.

               (2)

               Piața internă cuprinde un spațiu fără frontiere interne în care este asigurată libera circulație a mărfurilor, persoanelor, serviciilor și capitalurilor. Ca atare, unul dintre principiile de bază ale Uniunii îl reprezintă interzicerea restricțiilor cantitative asupra circulației mărfurilor și a măsurilor cu efect echivalent.

               (3)

               Pentru promovarea bunei funcționări a pieței interne ar trebui asigurată transparența cu privire la inițiativele naționale având ca scop stabilirea reglementărilor tehnice.

               (4)

               Obstacolele în calea comerțului care rezultă din reglementări tehnice referitoare la produse pot fi acceptate numai atunci când sunt necesare pentru a îndeplini cerințele esențiale și au un scop în interesul public pentru care acestea constituie garanția principală.

               (5)

               Este esențial pentru Comisie să dețină informațiile necesare înaintea adoptării reglementărilor tehnice. În consecință, statele membre, cărora li se cere să susțină realizarea obiectivului său în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (Tratatul UE), trebuie să notifice proiectele pe care le au în domeniul reglementărilor tehnice.

               (6)

               Toate statele membre trebuie, de asemenea, să fie informate cu privire la reglementările tehnice preconizate de către orice alt stat membru.

               (7)

               Piața internă urmărește să creeze un mediu favorabil competitivității întreprinderilor. Furnizarea unui număr din ce în ce mai mare de informații este una dintre modalitățile de a ajuta întreprinderile să beneficieze cât mai mult cu putință de avantajele oferite de această piață. Din acest motiv, este necesar să se dea posibilitatea agenților economici să evalueze impactul reglementărilor tehnice naționale propuse de către alte state membre prin furnizarea, în vederea publicării periodice, a titlurilor proiectelor notificate și prin intermediul prevederilor referitoare la confidențialitatea unor astfel de proiecte.

               (8)

               Este oportun, în interesul siguranței juridice, ca statele membre să anunțe în mod public că a fost adoptată o reglementare tehnică cu respectarea formalităților prevăzute de prezenta directivă.

               (9)

               În ceea ce privește reglementările tehnice referitoare la produse, măsurile destinate să asigure buna funcționare sau dezvoltarea continuă a pieței includ o transparență mai mare cu privire la intențiile pe plan național și o extindere a criteriilor și condițiilor pentru evaluarea efectului potențial asupra pieței al reglementărilor propuse.

               (10)

               Din acest motiv, este necesar să se evalueze toate cerințele stabilite în raport cu un produs și a se ține seama de evoluția practicilor naționale de reglementare a produselor.

               (11)

               Cerințele, altele decât specificațiile tehnice, referitoare la ciclul de viață al unui produs după ce a fost introdus pe piață pot afecta libera circulație a produsului respectiv sau pot crea obstacole în calea bunei funcționări a pieței interne.

               (12)

               Este necesară clarificarea conceptului de reglementare tehnică de facto. În special dispozițiile prin care o autoritate publică face referire la specificații tehnice sau la alte cerințe sau încurajează respectarea acestora, precum și prevederile referitoare la produsele cu care este asociată autoritatea publică, în interes public, au efectul de a conferi acelor cerințe sau specificații un caracter de obligativitate într-o măsură mai mare decât ar avea-o în alte condiții prin prisma originii lor private.

               (13)

               Comisiei și statelor membre trebuie să li se acorde timp suficient pentru a propune modificări la o măsură preconizată, pentru a înlătura sau a reduce toate barierele pe care aceasta ar putea să le creeze în calea liberei circulații a mărfurilor.

               (14)

               Statul membru în cauză ține seama de respectivele modificări atunci când formulează texul definitiv al măsurii avute în vedere.

               (15)

               Piața internă presupune ca, în special în situații în care nu se poate aplica principiul recunoașterii reciproce de către statele membre, Comisia să adopte sau să propună adoptarea de acte obligatorii. A fost stabilită o anumită perioadă temporară de așteptare pentru ca introducerea măsurilor la nivel național să nu compromită adoptarea actelor obligatorii, în același domeniu, de către Parlamentul European și Consiliu sau de către Comisie.

               (16)

               Statul membru în cauză urmează să amâne, în temeiul obligațiilor generale stabilite la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul UE, punerea în aplicare a măsurii preconizate pentru o perioadă suficientă de timp astfel încât să permită fie o examinare comună a modificărilor propuse, fie pregătirea unei propuneri de act legislativ sau adoptarea unui act obligatoriu de către Comisie.

               (17)

               Pentru a facilita adoptarea măsurilor de către Parlamentul European și Consiliu, statele membre ar trebui să se abțină de la adoptarea reglementărilor tehnice după ce Consiliul adoptă o poziție în primă lectură cu privire la o propunere a Comisiei referitoare la sectorul respectiv.

               (18)

               Este necesar să se instituie un comitet permanent ai cărui membri sunt desemnați de către statele membre și care are sarcina să colaboreze la eforturile Comisiei de a diminua orice efect negativ asupra liberei circulații a mărfurilor.

               (19)

               Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în partea B din anexa III,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „produs” înseamnă orice produs fabricat industrial și orice produs agricol, inclusiv produsele de pescărie;

               (b)

               „serviciu” înseamnă orice serviciu al societății informaționale, adică orice serviciu prestat în mod normal în schimbul unei remunerații, la distanță, prin mijloace electronice și la solicitarea individuală a beneficiarului serviciului.
               În sensul prezentei definiții:

                           (i)

                           „la distanță” înseamnă că serviciul este prestat fără ca părțile să fie prezente simultan;

                           (ii)

                           „prin mijloace electronice” înseamnă că serviciul este transmis inițial și primit la destinație prin intermediul echipamentului electronic pentru prelucrarea (inclusiv arhivarea digitală) și stocarea datelor și este transmis integral, transferat și recepționat prin cablu, radio, mijloace optice sau alte mijloace electromagnetice;

                           (iii)

                           „la solicitarea individuală a beneficiarului serviciilor” înseamnă că serviciul este prestat prin transmiterea datelor în urma solicitării individuale.

                     În anexa I este prevăzută o listă orientativă a serviciilor care nu intră sub incidența prezentei definiții;

               (c)

               „specificație tehnică” înseamnă o specificație inclusă într-un document care stabilește caracteristicile unui produs, cum ar fi nivelurile de calitate, performanță, siguranță sau dimensiunile, inclusiv cerințele care se aplică produsului cu privire la numele sub care acesta este comercializat, terminologia, simbolurile, încercările și metodele de încercare, ambalarea, marcarea sau etichetarea și procedurile pentru evaluarea conformității.
               Termenul „specificație tehnică” include, de asemenea, metodele de producție și procesele utilizate cu privire la produsele agricole, astfel cum sunt menționate în articolul 38 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), produsele destinate consumului uman și animal, medicamentele, astfel cum sunt definite la articolul 1 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5), precum și metodele de producție și procesele referitoare la alte produse, în cazul în care au efect asupra caracteristicilor acestora;

               (d)

               „alte cerințe” înseamnă o cerință, alta decât specificația tehnică, impusă unui produs în scopul protecției în special a consumatorilor sau a mediului și care afectează ciclul de viață al produsului după introducerea sa pe piață, cum ar fi condițiile de utilizare, reciclare, reutilizare sau eliminare a acestuia, atunci când astfel de condiții pot influența semnificativ compoziția sau natura produsului ori comercializarea acestuia;

               (e)

               „normă cu privire la servicii” înseamnă o cerință de natură generală referitoare la inițierea și desfășurarea activităților de prestări de servicii în înțelesul literei (b), în special dispoziții referitoare la prestatorul de servicii, la servicii și la beneficiarul serviciilor, cu excepția normelor care nu se referă în mod specific la serviciile definite la litera respectivă.
               În sensul prezentei definiții:

                           (i)

                           o normă este considerată ca referindu-se în mod specific la serviciile societății informaționale dacă, având în vedere expunerea de motive și partea sa dispozitivă, aceasta are ca scop și obiect specific, în totalitate sau în unele din dispozițiile sale, reglementarea acestor servicii într-o manieră explicită și direcționată;

                           (ii)

                           o normă nu este considerată ca referindu-se în mod specific la serviciile societății informaționale în cazul în care afectează astfel de servicii numai într-o manieră implicită sau incidental;

               (f)

               „reglementare tehnică” înseamnă o specificație tehnică sau o altă cerință sau normă cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative relevante, a cărei respectare este obligatorie, de jure sau de facto, în cazul comercializării, prestării unui serviciu, stabilirii unui operator de servicii sau utilizării într-un stat membru sau într-o parte semnificativă a acestuia, precum și actele cu putere de lege sau actele administrative ale statelor membre, cu excepția celor prevăzute la articolul 7, care interzic fabricarea, importul, comercializarea sau utilizarea unui produs sau care interzic prestarea sau utilizarea unui serviciu sau stabilirea în calitate de prestator de servicii.
               Reglementările tehnice de facto includ:

                           (i)

                           actele cu putere de lege sau actele administrative ale unui stat membru care fac referire fie la specificații tehnice sau la alte cerințe sau la norme cu privire la servicii, fie la coduri profesionale sau coduri de bune practici, care la rândul lor fac referire la specificații tehnice sau la alte cerințe sau la norme cu privire la servicii, a căror respectare conferă prezumția de conformitate cu obligațiile impuse de actele cu putere de lege sau actele administrative respective;

                           (ii)

                           acordurile voluntare la care o autoritate publică este parte contractantă și care prevăd, în interesul general, respectarea specificațiilor tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii, cu excepția caietului de sarcini pentru achiziții publice;

                           (iii)

                           specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la servicii în legătură cu măsuri fiscale sau financiare care afectează consumul de produse sau servicii prin încurajarea respectării acestor specificații tehnice sau a altor cerințe sau norme cu privire la servicii; specificațiile tehnice sau alte cerințe sau norme cu privire la servicii în legătură cu sistemele de asigurări sociale la nivel național nu sunt incluse.

                     Acestea cuprind reglementări tehnice impuse de către autoritățile desemnate de statele membre și care figurează pe o listă elaborată și actualizată, după caz, de Comisie, în cadrul Comitetului menționat la articolul 2.
               Modificarea acestei listei se efectuează în conformitate cu aceeași procedură;

               (g)

               „proiect de reglementare tehnică” înseamnă textul unei specificații tehnice sau al unei alte cerințe sau norme cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative, formulat în scopul adoptării sale ca reglementare tehnică, textul fiind într-un stadiu de elaborare în care pot fi făcute încă modificări substanțiale.

         (2)   Prezenta directivă nu se aplică:

               (a)

               serviciilor de radiodifuziune;

               (b)

               serviciilor de transmisie de televiziune prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6).

         (3)   Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația Uniunii în domeniul serviciilor de telecomunicații, astfel cum sunt prevăzute de Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7).
   (4)   Prezenta directivă nu se aplică normelor referitoare la subiecte care sunt reglementate de legislația Uniunii în domeniul serviciilor financiare, astfel cum sunt enumerate neexhaustiv în anexa II la prezenta directivă.
   (5)   Cu excepția articolului 5 alineatul (3), prezenta directivă nu se aplică normelor stabilite de către sau pentru piețele reglementate în înțelesul Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) sau de către sau pentru alte piețe sau organisme care desfășoară activități de decontare sau compensare pentru piețele respective.
   (6)   Prezenta directivă nu se aplică acelor măsuri pe care statele membre le consideră necesare în temeiul tratatelor pentru a asigura protecția persoanelor, în special a lucrătorilor, în cazul utilizării produselor, cu condiția ca aceste măsuri să nu afecteze produsele.
   Articolul 2
   Se instituie un Comitet permanent format din reprezentanți desemnați de către statele membre, care pot fi asistați de experți sau consultanți, și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
   Comitetul își adoptă propriul regulament de procedură.
   Articolul 3
   (1)   Comitetul se întrunește cel puțin de două ori pe an.
   Comitetul se întrunește într-o componență specifică pentru a examina problemele legate de serviciile societății informaționale.
   (2)   Comisia transmite comitetului un raport cu privire la punerea în practică și la aplicarea procedurilor prevăzute de prezenta directivă și transmite propuneri destinate eliminării barierelor în calea comerțului, existente sau previzibile.
   (3)   Comitetul își exprimă punctul de vedere cu privire la comunicările și propunerile menționate la alineatul (2) și în acest sens poate propune Comisiei în special:

               (a)

               să asigure, după caz, pentru evitarea riscului apariției barierelor în calea comerțului, ca într-o primă etapă statele membre în cauză să decidă între ele cu privire la măsurile adecvate;

               (b)

               să ia toate măsurile adecvate;

               (c)

               să identifice domeniile în care este necesară armonizarea și, după caz, să realizeze armonizarea corespunzătoare într-un anumit sector.

         (4)   Comisia trebuie să consulte comitetul:

               (a)

               la luarea deciziilor referitoare la sistemul actual prin care schimbul de informații prevăzut în prezenta directivă este pus în aplicare și la orice modificare a acestuia;

               (b)

               la revizuirea modului de funcționare a sistemului prevăzut de prezenta directivă.

         (5)   Comitetul poate fi consultat de Comisie cu privire la orice proiect preliminar de reglementare tehnică primit de către aceasta.
   (6)   Orice întrebare referitoare la punerea în aplicare a prezentei directive poate fi transmisă comitetului la cererea președintelui său sau a unui stat membru.
   (7)   Procedurile comitetului și informațiile care îi sunt transmise acestuia sunt confidențiale.
   Cu toate acestea, comitetul și autoritățile naționale pot consulta persoane fizice sau juridice, inclusiv persoane din sectorul privat, în vederea obținerii unei opinii specializate, cu condiția luării tuturor măsurilor de precauție necesare.
   (8)   Referitor la normele cu privire la servicii, Comisia și comitetul pot consulta persoane fizice sau juridice din industrie sau din mediul academic și, ori de câte ori este posibil, organisme reprezentative, capabile să formuleze opinii specializate cu privire la obiectivele sociale și societale și consecințele unei norme cu privire la servicii și iau notă de opinia acestora ori de câte ori sunt solicitate să o facă.
   Articolul 4
   Statele membre comunică Comisiei, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), toate cererile adresate instituțiilor de standardizare de a elabora specificații tehnice sau un standard referitor la produse specifice, în scopul adoptării unei reglementări tehnice referitoare la acele produse sub forma proiectelor de reglementări tehnice, și precizează motivele pentru adoptarea acestora.
   Articolul 5
   (1)   Sub rezerva articolului 7, statele membre comunică de îndată Comisiei orice proiect de reglementare tehnică, cu excepția situației în care doar se transpune integral textul unui standard internațional sau european, caz în care este suficientă informația referitoare la standardul în cauză; de asemenea, acestea înaintează Comisiei o expunere a motivelor care fac necesară adoptarea unei astfel de reglementări, în cazul în care aceste motive nu au fost clarificate suficient în proiectul de reglementare tehnică.
   După caz și dacă nu au fost deja transmise cu o comunicare anterioară, statele membre comunică totodată Comisiei textele principalelor acte cu putere de lege sau norme administrative aflate în legătură directă, în cazul în care pentru evaluarea implicațiilor proiectului de reglementare tehnică este necesară cunoașterea acestor texte.
   Statele membre comunică din nou Comisiei proiectul de reglementare tehnică, în condițiile menționate la primul și al doilea paragraf din prezentul alineat, în cazul în care îi aduc modificări semnificative care au ca efect schimbarea obiectului, scurtarea programului de punere în aplicare avut în vedere inițial, adăugarea de specificații sau cerințe ori transformarea acestora în unele mai restrictive.
   În special în cazul în care proiectul de reglementare tehnică urmărește limitarea comercializării sau utilizării unei substanțe chimice, a unui preparat sau produs chimic din motive legate de sănătatea publică sau de protecția consumatorilor sau a mediului, statele membre transmit, de asemenea, fie un rezumat, fie referințele cu privire la datele relevante referitoare la substanța, procesul sau produsul în cauză, precum și cu privire la substituenții cunoscuți și disponibili, atunci când asemenea informații există, și comunică efectele anticipate ale măsurilor referitoare la sănătatea publică și protecția consumatorilor și a mediului, împreună cu o analiză a riscului desfășurată în mod corespunzător, în conformitate cu principiile prevăzute în partea relevantă din secțiunea II.3 din anexa XV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (9).
   Comisia notifică de îndată celelalte state membre cu privire la proiectul de reglementare tehnică și la toate documentele care i-au fost înaintate; de asemenea, poate înainta proiectul în cauză comitetului menționat la articolul 2 din prezenta directivă și, după caz, comitetului responsabil pentru domeniul respectiv.
   Referitor la specificațiile tehnice sau la alte cerințe sau norme cu privire la servicii, menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (iii) din prezenta directivă, comentariile sau avizele detaliate ale Comisiei sau ale statelor membre pot avea în vedere numai aspectele care pot obstrucționa comerțul sau, referitor la normele cu privire la servicii, libera circulație a serviciilor sau libertatea de stabilire a prestatorilor de servicii și nu aspectele fiscale sau financiare ale măsurii.
   (2)   Comisia și statele membre pot adresa observații statului membru care a înaintat proiectul reglementării tehnice; statul membru în cauză ține seama, pe cât posibil, de aceste observații în pregătirea ulterioară a reglementării tehnice.
   (3)   Statele membre comunică de îndată Comisiei textul definitiv al reglementării tehnice.
   (4)   Informațiile furnizate în temeiul prezentului articol nu sunt confidențiale, cu excepția cazului în care statul membru care face notificarea solicită acest lucru în mod expres. Orice astfel de solicitare trebuie să fie motivată.
   În astfel de situații, dacă sunt luate măsurile de precauție necesare, comitetul menționat la articolul 2 și autoritățile naționale pot solicita consultanță de la persoane fizice sau juridice din sectorul privat.
   (5)   În cazul în care proiectele reglementărilor tehnice fac parte din măsurile care trebuie comunicate Comisiei în stadiul de proiect, în temeiul unui alt act al Uniunii, statele membre pot efectua comunicarea în înțelesul alineatului (1) în temeiul actului respectiv, cu condiția să se indice în mod oficial că această comunicare constituie, de asemenea, o comunicare în sensul prezentei directive.
   Absența unei reacții din partea Comisiei, în temeiul prezentei directive, la un proiect de reglementare tehnică nu aduce atingere niciunei decizii care poate fi luată în temeiul unui alt act al Uniunii.
   Articolul 6
   (1)   Statele membre amână adoptarea proiectului unei reglementări tehnice pentru o perioadă de trei luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1).
   (2)   Statele membre amână:

               —

               pentru o perioadă de patru luni, adoptarea proiectului de reglementare tehnică sub forma unui acord voluntar în înțelesul articolului 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (ii);

               —

               fără a aduce atingere alineatelor (3), (4) și (5) din prezentul articol, pentru o perioadă de șase luni, adoptarea oricăror altor proiecte de reglementări tehnice, cu excepția proiectelor de norme cu privire la servicii,

         de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1), în cazul în care Comisia sau un alt stat membru transmite, în termen de trei luni de la acea dată, un aviz detaliat în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în cadrul pieței interne,

               —

               fără a aduce atingere alineatelor (4) și (5), pentru o perioadă de patru luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1), adoptarea oricărui proiect de norme cu privire la servicii dacă Comisia sau alt stat membru transmite, în termen de trei luni de la acea dată, un aviz detaliat în sensul că măsura avută în vedere poate crea obstacole în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii în cadrul pieței interne.

         În ceea ce privește proiectele de norme cu privire la servicii, avizele detaliate ale Comisiei și statelor membre nu pot afecta în nici un fel măsurile în domeniul politicii culturale, în special în domeniul audiovizualului, pe care statele membre le pot adopta în conformitate cu dreptul Uniunii, având în vedere diversitatea lor lingvistică, specificul lor național și regional și patrimoniul lor cultural.
   Statul membru în cauză transmite un raport Comisiei cu privire la acțiunile pe care propune să le întreprindă ca urmare a acestor avize detaliate. Comisia comentează cu privire la această reacție.
   Referitor la normele cu privire la servicii, statul membru în cauză indică, după caz, motivele pentru care avizul detaliat nu poate fi luat în considerare.
   (3)   Cu excepția proiectelor de norme cu privire la servicii, statele membre amână adoptarea unui proiect de reglementare tehnică pentru o perioadă de 12 luni de la data primirii de către Comisie a comunicării menționate la articolul 5 alineatul (1) din prezenta directivă în cazul în care, în termen de trei luni de la acea dată, Comisia își anunță intenția de a propune sau de a adopta o directivă, un regulament sau o decizie referitoare la subiectul respectiv, în conformitate cu articolul 288 din TFUE.
   (4)   Statele membre amână adoptarea proiectului de reglementare tehnică pentru o perioadă de 12 luni de la data primirii de către Comisie a comunicării prevăzute la articolul 5 alineatul (1) din prezenta directivă în cazul în care, în interval de trei luni de la acea dată, Comisia își anunță concluzia că respectivul proiect de reglementare tehnică face obiectul unei propuneri de directivă, regulament sau decizie prezentată Parlamentului European și Consiliului în conformitate cu articolul 288 din TFUE.
   (5)   În cazul în care Consiliul adoptă o poziție în primă lectură în perioada de menționată la alineatele (3) și (4), această perioadă se prelungește până la 18 luni, sub rezerva alineatului (6).
   (6)   Obligațiile menționate la alineatele (3), (4) și (5) încetează în cazul în care:

               (a)

               Comisia informează statele membre că nu mai intenționează să propună sau să adopte un act obligatoriu;

               (b)

               Comisia informează statele membre despre retragerea proiectului sau propunerii sale;

               (c)

               Comisia sau Parlamentul European și Consiliul adoptă un act obligatoriu.

         (7)   Alineatele (1)-(5) nu se aplică în cazurile în care:

               (a)

               din motive de urgență determinate de circumstanțe grave și neprevăzute legate de protecția sănătății sau siguranței publice, protecția animalelor sau a plantelor și, în cazul normelor cu privire la servicii, legate de asemenea de ordinea publică, în special protecția minorilor, un stat membru este obligat să pregătească reglementările tehnice într-un interval de timp foarte scurt pentru a le adopta și a le aplica de îndată, fără a fi posibile consultări; sau

               (b)

               din motive de urgență determinate de circumstanțe grave referitoare la protecția securității și integrității sistemului financiar, în special la protecția depunătorilor, investitorilor și persoanelor asigurate, un stat membru este obligat să adopte și să pună de îndată în aplicare norme referitoare la serviciile financiare.

         În comunicarea menționată la articolul 5, statul membru prezintă motivele pentru urgența măsurilor în cauză. Comisia își prezintă punctul de vedere cu privire la această comunicare cât mai curând posibil. Comisia ia măsurile corespunzătoare în cazurile de utilizare inadecvată a acestei proceduri. Parlamentul European este informat de către Comisie.
   Articolul 7
   (1)   Articolele 5 și 6 nu se aplică acelor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre sau acordurilor voluntare prin intermediul cărora statele membre:

               (a)

               respectă actele obligatorii ale Uniunii care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice sau normelor cu privire la servicii;

               (b)

               îndeplinesc obligațiile ce decurg din acordurile internaționale care au ca rezultat adoptarea specificațiilor tehnice comune sau normelor referitoare la servicii în Uniune;

               (c)

               utilizează clauzele de salvgardare prevăzute de actele obligatorii ale Uniunii;

               (d)

               aplică articolul 12 alineatul (1) din Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10);

               (e)

               se limitează la punerea în aplicare a unei hotărâri a Curții de Justiție a Uniunii Europene;

               (f)

               se limitează la modificarea unei reglementări tehnice în înțelesul articolului 1 alineatul (1) litera (f), în conformitate cu o solicitare a Comisiei, în scopul îndepărtării unei bariere în calea comerțului sau, în cazul unei norme cu privire la servicii, în calea liberei circulații a serviciilor sau a libertății de stabilire a prestatorilor de servicii.

         (2)   Articolul 6 nu se aplică actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre care interzic fabricarea, în măsura în care acestea nu împiedică libera circulație a produselor.
   (3)   Articolul 6 alineatele (3)-(6) nu se aplică acordurilor voluntare menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (ii).
   (4)   Articolul 6 nu se aplică specificațiilor tehnice sau altor cerințe sau norme cu privire la servicii prevăzute la articolul 1 alineatul (1) litera (f) paragraful al doilea punctul (iii).
   Articolul 8
   La fiecare doi ani, Comisia transmite un raport cu privire la rezultatele aplicării prezentei directive Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European.
   Comisia publică statisticile anuale privind notificările primite în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 9
   În cazul în care statele membre adoptă o reglementare tehnică, aceasta cuprinde o trimitere la prezenta directivă sau este însoțită de o astfel de trimitere la data publicării sale oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 10
   Directiva 98/34/CE, astfel cum a fost modificată prin actele menționate în partea A din anexa III la prezenta directivă, se abrogă fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în partea B din anexa III la directiva abrogată și în partea B din anexa III la prezenta directivă.
   Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IV.
   Articolul 11
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 12
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 9 septembrie 2015.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. SCHMIT

      (1)  Avizul din 14 iulie 2010 (JO C 44, 11.2.2011, p. 142) și avizul din 26 februarie 2014 (JO C 214, 8.7.2014, p. 55).

      (2)  Poziția Parlamentului European din 15 aprilie 2014 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și decizia Consiliului din 13 iulie 2015.

      (3)  Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO L 204, 21.7.1998, p. 37). Titlul original a fost „Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice”. Titlul a fost modificat prin Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Directivei 98/34/CE de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (JO L 217, 5.8.1998, p. 18).

      (4)  A se vedea anexa III partea A.

      (5)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, 28.11.2001, p. 67).

      (6)  Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) (JO L 95, 15.4.2010, p. 1).

      (7)  Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, 24.4.2002, p. 33).

      (8)  Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, 30.4.2004, p. 1).

      (9)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1).

      (10)  Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 decembrie 2001 privind siguranța generală a produselor (JO L 11, 15.1.2002, p. 4).

      ANEXA I

         Lista orientativă a serviciilor care nu intră sub incidența articolului 1 alineatul (1) litera (b) al doilea paragraf

      1.   Serviciile care nu sunt prestate „la distanță”

      Serviciile prestate în prezența fizică a prestatorului și a beneficiarului, chiar dacă acest lucru presupune utilizarea de echipamente electronice:

                  (a)

                  controale medicale sau tratamentul într-un cabinet medical cu utilizarea echipamentului electronic, în prezența fizică a pacientului;

                  (b)

                  consultarea unui catalog electronic într-un magazin, în prezența fizică a clientului;

                  (c)

                  rezervarea biletelor de avion la o agenție în prezența fizică a clientului prin intermediul rețelei de calculatoare;

                  (d)

                  jocurile electronice puse la dispoziție într-un club specializat, în prezența fizică a clientului.

            2.   Serviciile care nu sunt prestate prin „mijloace electronice”

                  —

                  Serviciile cu un conținut material, chiar dacă sunt prestate prin intermediul dispozitivelor electronice:

                              (a)

                              distribuitoarele automate de numerar sau pentru bilete (bancnote, bilete de tren);

                              (b)

                              accesul la rețelele rutiere, parcări auto etc., unde se plătește pentru utilizare chiar dacă la intrare/ieșire există dispozitive electronice care controlează accesul și asigură corectitudinea plăților;

                  —

                  Serviciile „off-line”: distribuirea de CD-ROM-uri sau de software pe dischete.

                  —

                  Serviciile care nu sunt prestate prin intermediul sistemelor de prelucrare și stocare electronică a datelor:

                              (a)

                              serviciile de telefonie vocală;

                              (b)

                              serviciile de fax/telex;

                              (c)

                              serviciile prestate prin telefonie vocală sau fax;

                              (d)

                              consultarea unui medic prin telefon/fax;

                              (e)

                              consultarea unui avocat prin telefon/fax;

                              (f)

                              marketing direct prin telefon/fax.

            3.   Serviciile care nu sunt prestate „la solicitarea individuală a beneficiarului serviciului”

      Serviciile prestate prin transmiterea de date fără solicitare individuală în scopul recepționării simultane de către un număr nelimitat de beneficiari individuali (transmisie punct multipunct):

                  (a)

                  serviciile de difuzare a emisiunilor de televiziune (inclusiv servicii de televiziune locală la cerere) reglementate de articolul 1 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2010/13/UE;

                  (b)

                  serviciile de radiodifuziune;

                  (c)

                  teletextul (de televiziune).

      ANEXA II

         Lista orientativă a serviciilor financiare care intră sub incidența articolului 1 alineatul (4)

                  —

                  Serviciile de investiții

                  —

                  Operațiunile de asigurare și reasigurare

                  —

                  Serviciile bancare

                  —

                  Operațiunile referitoare la fondurile de pensii

                  —

                  Serviciile referitoare la tranzacții futures sau cu opțiuni

            Astfel de servicii includ în special:

                  (a)

                  serviciile de investiții menționate în anexa la Directiva 2004/39/CE, servicii prestate de întreprinderi de investiții colective;

                  (b)

                  serviciile care fac obiectul activităților supuse recunoașterii reciproce menționate în anexa I la Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1);

                  (c)

                  operațiunile care fac obiectul activităților de asigurare și reasigurare menționate în Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2).

         (1)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

         (2)  Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 335, 17.12.2009, p. 1).

      ANEXA III
      PARTEA A

         Directiva abrogată și lista modificărilor sale ulterioare

      (menționate la articolul 10)

                  Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 204, 21.7.1998, p. 37)

                  Directiva 98/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 217, 5.8.1998, p. 18)

                  Partea 1 titlul H din Anexa II la Actul de Aderare din 2004
                  (JO L 236, 23.9.2003, p. 68)

                  Numai în ceea ce privește referința din punctul 2 la Directiva 98/34/CE

                  Directiva 2006/96/CE a Consiliului
                  (JO L 363, 20.12.2006, p. 81)

                  Numai în ceea ce privește referința din articolul 1 la Directiva 98/34/CE

                  Regulamentul (UE) nr. 1025/2012 al Parlamentului European și al Consiliului
                  (JO L 316, 14.11.2012, p. 12)

                  Numai articolul 26 alineatul (2)

            PARTEA B

         Termene de transpunere în dreptul intern

      (menționate la articolul 10)

                  Directiva

                  Data limită de transpunere

                  98/34/CE

                  —

                  98/48/CE

                  5 august 1999

                  2006/96/CE

                  1 ianuarie 2007

      ANEXA IV

         Tabel de corespondență

                  Directiva 98/34/CE

                  Prezenta directivă

                  Articolul 1 primul alineat teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (1) teza introductivă

                  Articolul 1 primul alineat punctul 1

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (a)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 primul paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (b) primul paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al doilea paragraf prima liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (b) al doilea paragraf punctul (i)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al doilea paragraf a doua liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (b) al doilea paragraf punctul (ii)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al doilea paragraf a treia liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (b) al doilea paragraf punctul (iii)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al treilea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (b) al treilea paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al patrulea paragraf teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (2) teza introductivă

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al patrulea paragraf prima liniuța

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (a)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 2 al patrulea paragraf a doua liniuță

                  Articolul 1 alineatul (2) litera (b)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 3

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (c)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 4

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (d)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 primul paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (e) primul paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al doilea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (3)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al treilea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (4)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al patrulea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (5)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al cincilea paragraf teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (e) al doilea paragraf teza introductivă

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al cincilea paragraf prima liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (e) al doilea paragraf punctul (i)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 5 al cincilea paragraf a doua liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (e) al doilea paragraf punctul (ii)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 primul paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) primul paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al doilea paragraf teza introductivă

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al doilea paragraf teza introductivă

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al doilea paragraf prima liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al doilea paragraf punctul (i)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al doilea paragraf a doua liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al doilea paragraf punctul (ii)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al doilea paragraf a treia liniuță

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al doilea paragraf punctul (iii)

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al treilea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al treilea paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 11 al patrulea paragraf

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (f) al patrulea paragraf

                  Articolul 1 primul alineat punctul 12

                  Articolul 1 alineatul (1) litera (g)

                  Articolul 1 al doilea alineat

                  Articolul 1 alineatul (6)

                  Articolul 5

                  Articolul 2

                  Articolul 6 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 3 alineatele (1) și (2)

                  Articolul 6 alineatul (3) teza introductivă

                  Articolul 3 alineatul (3) teza introductivă

                  Articolul 6 alineatul (3), a doua liniuță

                  Articolul 3 alineatul (3) litera (a)

                  Articolul 6 alineatul (3) a treia liniuță

                  Articolul 3 alineatul (3) litera (b)

                  Articolul 6 alineatul (3) a patra liniuță

                  Articolul 3 alineatul (3) litera (c)

                  Articolul 6 alineatul (4) teza introductivă

                  Articolul 3 alineatul (4) teza introductivă

                  Articolul 6 alineatul (4) litera (c)

                  Articolul 3 alineatul (4) litera (a)

                  Articolul 6 alineatul (4) litera (d)

                  Articolul 3 alineatul (4) litera (b)

                  Articolul 6 alineatele (5)-(8)

                  Articolul 3 alineatele (5)-(8)

                  Articolul 7

                  Articolul 4

                  Articolul 8

                  Articolul 5

                  Articolul 9 alineatele (1)-(5)

                  Articolul 6 alineatele (1)-(5)

                  Articolul 9 alineatul (6) teza introductivă

                  Articolul 6, alineatul (6), teza introductivă

                  Articolul 9 alineatul (6) prima liniuță

                  Articolul 6 alineatul (6) litera (a)

                  Articolul 9 alineatul (6) a doua liniuță

                  Articolul 6 alineatul (6) litera (b)

                  Articolul 9 alineatul (6) a treia liniuță

                  Articolul 6 alineatul (6) litera (c)

                  Articolul 9 alineatul (7) primul paragraf teza introductivă

                  Articolul 6 alineatul (7) primul paragraf teza introductivă

                  Articolul 9 alineatul (7) primul paragraf prima liniuță

                  Articolul 6 alineatul (7) primul paragraf litera (a)

                  Articolul 9 alineatul (7) primul paragraf a doua liniuță

                  Articolul 6 alineatul (7) primul paragraf litera (b)

                  Articolul 9 alineatul (7) al doilea paragraf

                  Articolul 6 alineatul (7) al doilea paragraf

                  Articolul 10 alineatul (1) teza introductivă

                  Articolul 7 alineatul (1) teza introductivă

                  Articolul 10 alineatul (1) prima liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (a)

                  Articolul 10 alineatul (1) a doua liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (b)

                  Articolul 10 alineatul (1) a treia liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (c)

                  Articolul 10 alineatul (1) a patra liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (d)

                  Articolul 10 alineatul (1) a cincea liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (e)

                  Articolul 10 alineatul (1) a șasea liniuță

                  Articolul 7 alineatul (1) litera (f)

                  Articolul 10 alineatele (2), (3) și (4)

                  Articolul 7 alineatele (2), (3) și (4)

                  Articolul 11 prima teză

                  Articolul 8 primul alineat

                  Articolul 11 a doua teză

                  Articolul 8 al doilea alineat

                  Articolul 12

                  Articolul 9

                  Articolul 13

                  —

                  —

                  Articolul 10

                  Articolul 14

                  Articolul 11

                  Articolul 15

                  Articolul 12

                  Anexa III

                  —

                  Anexa IV

                  —

                  Anexa V

                  Anexa I

                  Anexa VI

                  Anexa II

                  —

                  Anexa III

                  —

                  Anexa IV