title: Directiva 2009/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 de modificare a Directivei 94/19/CE privind sistemele de garantare a depozitelor, în ceea ce privește plafonul de garantare și termenul de plată a compensațiilor (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               13.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 68/3

      DIRECTIVA 2009/14/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2009
   de modificare a Directivei 94/19/CE privind sistemele de garantare a depozitelor, în ceea ce privește plafonul de garantare și termenul de plată a compensațiilor
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 47 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Consiliul a convenit, la 7 octombrie 2008, că restabilirea încrederii în sectorul financiar și a bunei funcționări a acestuia constituie o prioritate. De asemenea, s-a angajat să ia toate măsurile necesare pentru a proteja depozitele deponenților persoane fizice și a primit favorabil intenția Comisiei de a înainta urgent o propunere adecvată de promovare a convergenței sistemelor de garantare a depozitelor.

               (2)

               Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) prevede deja o garantare de bază pentru deponenți. Cu toate acestea, în contextul actualei crize financiare este necesară îmbunătățirea garantării respective.

               (3)

               Nivelul minim de garantare actual prevăzut în Directiva 94/19/CE este de 20 000 EUR, statele membre având posibilitatea de a stabili niveluri mai ridicate. Cu toate acestea, nivelurile respective s-au dovedit a fi inadecvate în cazul unui mare număr de depozite din Comunitate. Pentru a păstra încrederea deponenților și pentru a ajunge la o mai mare stabilitate pe piețele financiare, nivelul minim de garantare ar trebui majorat, prin urmare, la 50 000 EUR. Până la 31 decembrie 2010, nivelul de garantare a depozitelor agregate ale fiecărui deponent ar trebui stabilit la valoarea de 100 000 EUR, cu excepția cazului în care, în urma unei evaluări de impact, realizată de Comisie și transmisă Parlamentului European și Consiliului până la 31 decembrie 2009, se ajunge la concluzia că o astfel de majorare și o astfel de armonizare nu sunt adecvate și nu sunt viabile din punct de vedere financiar pentru toate statele membre, pentru a asigura protecția consumatorilor și stabilitatea financiară în Comunitate, precum și pentru a evita distorsiuni ale concurenței între statele membre. În cazul în care evaluarea de impact arată că o astfel de majorare și de armonizare nu sunt adecvate, Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului propuneri corespunzătoare.

               (4)

               Același nivel de garantare ar trebui să se aplice tuturor deponenților, indiferent dacă moneda statului membru este euro sau nu. Cu toate acestea, statele membre care nu fac parte din zona euro ar trebui să aibă posibilitatea de a rotunji sumele rezultate din conversie fără a compromite protecția echivalentă a deponenților.

               (5)

               Raportul pe care Comisia ar urma să îl prezinte Parlamentului European și Consiliului ar trebui să cuprindă analiza tuturor aspectelor conexe, cum ar fi compensarea și creanțele care trebuie compensate, determinarea contribuțiilor la sistemele de garantare, sfera de produse și deponenți care beneficiază de garantare, eficacitatea cooperării transfrontaliere în ceea ce privește sistemele de garantare a depozitelor, precum și legătura dintre sistemele de garantare a depozitelor și mecanismele alternative de despăgubire a deponenților, cum ar fi mecanismele de plată în condiții de urgență. În scopul întocmirii raportului respectiv, statele membre ar trebui să culeagă datele relevante și să le prezinte, la cerere, Comisiei.

               (6)

               O serie de state membre au instituit, în temeiul Directivei 94/19/CE, sisteme de garantare a depozitelor care garantează integral anumite tipuri de depozite pe termen lung, cum ar fi creanțele referitoare la pensii. Este necesar să se respecte aceste drepturi și așteptări ale deponenților față de aceste sisteme.

               (7)

               O serie de state membre au instituit sau intenționează să instituie, în temeiul Directivei 94/19/CE, sisteme de garantare a depozitelor care garantează integral anumite solduri de cont majorate temporar. Comisia ar trebui să stabilească, până la 31 decembrie 2009, dacă este necesar ca garantarea integrală a anumitor solduri de cont majorate temporar să fie menținută sau introdusă.

               (8)

               Funcționarea sistemelor care protejează instituția de credit în sine și care îi asigură, în special, lichiditatea și solvabilitatea, garantând astfel deponenților o protecție cel puțin echivalentă cu cea oferită de un sistem de garantare a depozitelor, și cea a sistemelor voluntare de compensare a deponenților care nu sunt introduse sau recunoscute oficial de un stat membru nu ar trebui să fie afectate de prezenta directivă.

               (9)

               Statele membre ar trebui să încurajeze includerea sistemelor de garantare a depozitelor în acorduri sau îmbunătățirea acordurilor existente referitoare la obligațiile lor.

               (10)

               Perioada de plată a compensațiilor de trei luni prevăzută în prezent, care poate fi extinsă la nouă luni, este contrară nevoii de a păstra încrederea deponenților și nu corespunde necesităților lor. Prin urmare, termenul de plată a compensațiilor ar trebui redus la o perioadă de douăzeci de zile lucrătoare. Această perioadă nu ar trebui extinsă decât în circumstanțe excepționale și numai după aprobarea autorităților competente. După doi ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport privind eficacitatea procedurilor de plată a compensațiilor și întârzierile rezultate din aplicarea acestora, în care să se precizeze dacă ar fi necesară o reducere suplimentară a termenului la zece zile lucrătoare.

               (11)

               Mai mult, în cazurile în care plata compensațiilor este declanșată de o constatare a autorităților competente, perioada de decizie de 21 de zile prevăzută în prezent ar trebui redusă la cinci zile lucrătoare, pentru a nu împiedica efectuarea rapidă a plății compensațiilor. Cu toate acestea, autoritățile competente ar trebui, mai întâi, să constate că o instituție de credit nu a plătit depozitele datorate și exigibile. Această constatare ar trebui să fie supusă procedurilor judiciare sau administrative din statele membre.

               (12)

               Depozitele pot fi considerate indisponibile în cazul în care măsurile de intervenție timpurie sau de reorganizare nu au dat rezultate. Acest fapt nu ar trebui să împiedice autoritățile competente să depună în continuare eforturi în vederea restructurării în perioada în care se efectuează plata compensațiilor.

               (13)

               Statele membre ar trebui să vizeze asigurarea continuității serviciilor bancare și a accesului la lichiditățile băncilor, în special în perioade de criză financiară. În acest scop, statele membre sunt încurajate să instituie cât mai curând posibil proceduri de asigurare a plății de urgență a sumelor corespunzătoare la cererea deponentului afectat, în termen de maximum trei zile de la depunerea unei astfel de cereri. Deoarece reducerea termenului actual de trei luni de plată a compensațiilor va avea un impact pozitiv asupra încrederii deponenților și a bunei funcționări a piețelor financiare, statele membre și sistemele lor de garantare a depozitelor ar trebui să prevadă un termen de plată a compensațiilor cât mai scurt posibil.

               (14)

               Directiva 94/19/CE a prevăzut pentru statele membre posibilitatea de a limita garantarea până la un anumit procent. S-a dovedit că această opțiune a afectat negativ încrederea deponenților și, prin urmare, ar trebui eliminată.

               (15)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 94/19/CE ar trebui să se adopte în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (16)

               Comisia ar trebui, în special, să fie împuternicită să modifice plafonul de garantare, în funcție de inflația din Uniunea Europeană, pe baza modificărilor indicelui armonizat al prețurilor de consum publicat de Comisie. Deoarece măsura respectivă are un domeniu general de aplicare și este destinată să modifice elemente neesențiale ale Directivei 94/19/CE, aceasta trebuie să se adopte în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

               (17)

               Deoarece obiectivele prezentei directive, și anume armonizarea nivelurilor de garantare și a termenelor de plată a compensațiilor, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, întrucât există numeroase norme diferite în sistemele juridice ale diverselor state membre, și, prin urmare, pot fi realizate mai bine la nivelul Comunității, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective.

               (18)

               Directiva 94/19/CE ar trebui, prin urmare, să fie modificată în mod corespunzător.

               (19)

               În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare (5), statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile lor tabele care să ilustreze, în măsura în care este posibil, corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere și să le facă publice,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Modificări ale Directivei 94/19/CE
   Directiva 94/19/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 punctul 3 subpunctul (i), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Autoritățile competente fac această constatare cât mai curând posibil și în orice caz nu mai târziu de cinci zile lucrătoare de la data la care au stabilit pentru prima oară că acea instituție de credit nu a plătit depozitele datorate și exigibile; sau”.

               2.

               Articolul 4 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(5)   În cazurile menționate la alineatele (1)-(4), statele membre se asigură de cooperarea dintre sistemele de garantare a depozitelor.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(6)   Comisia examinează, cel puțin o dată la doi ani, modul în care funcționează prezentul articol și, după caz, propune modificări ale acestuia.”

               3.

               Articolul 7 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Statele membre se asigură că nivelul de garantare pentru depozitele agregate ale fiecărui deponent este de cel puțin 50 000 EUR în caz de indisponibilitate a depozitelor.
                           (1a)   Până la 31 decembrie 2010, statele membre se asigură că nivelul de garantare pentru depozitele agregate ale fiecărui deponent este stabilit la 100 000 EUR în caz de indisponibilitate a depozitelor.
                           În cazul în care, în raportul său menționat la articolul 12, Comisia ajunge la concluzia că o astfel de majorare și o astfel de armonizare nu sunt adecvate și nici viabile din punct de vedere financiar pentru toate statele membre în vederea garantării protecției consumatorilor și a stabilității financiare la nivelul Comunității și pentru a evita distorsiuni transfrontaliere între statele membre, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului o propunere de modificare a primului paragraf.
                           (1b)   Statele membre care nu fac parte din zona euro și care convertesc în propria monedă națională sumele exprimate în euro menționate la alineatele (1) și (1a) se asigură că sumele exprimate în monede naționale plătite efectiv deponenților sunt echivalente cu sumele stabilite în prezenta directivă.”;

                           (b)

                           alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(3)   Alineatul (1a) nu împiedică menținerea unor dispoziții care, înainte de 1 ianuarie 2008, asigurau garantarea integrală a anumitor tipuri de depozite, în principal din motive de natură socială.”;

                           (c)

                           alineatul (4) se elimină;

                           (d)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(7)   Comisia poate ajusta sumele menționate la alineatele (1) și (1a) în funcție de inflația din Uniunea Europeană, pe baza modificărilor indicelui armonizat al prețurilor de consum publicat de Comisie.
                           Măsura respectivă, destinată să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 7a alineatul (2).”

               4.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 7a
               (1)   Comisia este asistată de Comitetul bancar european instituit prin Decizia 2004/10/CE a Comisiei (6).
               (2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (7), având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.

               5.

               Articolul 9 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Statele membre se asigură că instituțiile de credit pun la dispoziția deponenților existenți și potențiali informațiile necesare pentru identificarea sistemului de garantare a depozitelor la care participă instituția și sucursalele sale din interiorul Comunității, precum și a oricărui alt mecanism alternativ prevăzut la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf sau la articolul 3 alineatul (4). Deponenții sunt informați în legătură cu dispozițiile sistemului de garantare a depozitelor sau ale oricărui mecanism alternativ aplicabil, inclusiv în legătură cu suma și aria de acoperire oferite de sistemul de garantare a depozitelor. În cazul în care un depozit nu este garantat printr-un sistem de garantare a depozitelor în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), instituția de credit informează deponentul în acest sens. Toate informațiile sunt puse la dispoziție într-o formă ușor de înțeles.
               Informațiile privind condițiile de compensare și formalitățile care trebuie îndeplinite pentru obținerea compensării se oferă la cerere.”

               6.

               Articolul 10 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Sistemele de garantare a depozitelor trebuie să poată plăti creanțele, verificate în mod corespunzător, ale deponenților, aferente depozitelor indisponibile în termen de douăzeci de zile lucrătoare de la data la care autoritățile competente relevante efectuează o constatare în conformitate cu articolul 1 punctul 3 subpunctul (i) sau de la data la care o autoritate judecătorească a pronunțat o hotărâre în conformitate cu articolul 1 punctul 3 subpunctul (ii). Acest termen include colectarea și transmiterea datelor exacte referitoare la deponenți și depozite, care sunt necesare pentru verificarea creanțelor.
                           În circumstanțe absolut excepționale, sistemul de garantare a depozitelor poate solicita autorităților competente o prelungire a termenului. O astfel de prelungire nu poate depăși zece zile lucrătoare.
                           Până la 16 martie 2011, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind eficacitatea procedurilor de plată a compensațiilor și întârzierile rezultate din aplicarea acestora, în care evaluează posibilitatea reducerii ulterioare la zece zile lucrătoare a termenului de plată menționat la primul paragraf.
                           Statele membre se asigură că sistemele de garantare a depozitelor efectuează testări periodice ale propriilor sisteme și că, după caz, sunt informate în cazul în care autoritățile competente identifică, la nivelul unei instituții de credit, probleme care pot determina activarea sistemelor de garantare a depozitelor.”;

                           (b)

                           alineatul (2) se elimină.

               7.

               Articolul 12 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 12
               (1)   Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului până la 31 decembrie 2009 un raport privind:

                           (a)

                           armonizarea mecanismelor de finanțare a sistemelor de garantare a depozitelor care să abordeze, în special, efectele lipsei unei astfel de armonizări în cazul unei crize transfrontaliere, în ceea ce privește disponibilitatea fondurilor pentru plata compensațiilor pentru depozite și în ceea ce privește concurența loială, precum și costurile și beneficiile unei astfel de armonizări;

                           (b)

                           oportunitatea și modalitățile de asigurare a garantării integrale a anumitor majorări temporare ale soldurilor conturilor;

                           (c)

                           modele posibile pentru introducerea unor contribuții în funcție de risc;

                           (d)

                           avantajele și costurile unei posibile introduceri a unui sistem comunitar de garantare a depozitelor;

                           (e)

                           impactul diferențelor legislative în ceea ce privește compensarea, atunci când creanțele unui deponent sunt compensate cu datoriile sale, asupra eficienței sistemului și a posibilelor distorsiuni, ținând seama de lichidările transfrontaliere;

                           (f)

                           armonizarea sferei de produse și de deponenți care beneficiază de garantare, incluzând necesitățile specifice ale întreprinderilor mici și mijlocii și ale autorităților locale;

                           (g)

                           legătura dintre sistemele de garantare a depozitelor și mecanismele alternative de despăgubire a deponenților, cum ar fi mecanismele de plată în condiții de urgență.

                     Dacă este necesar, Comisia prezintă propuneri corespunzătoare pentru modificarea prezentei directive.
               (2)   Statele membre informează Comisia și Comitetul bancar european asupra intenției de a modifica aria sau nivelul de garantare pentru depozite și asupra oricărei dificultăți întâmpinate în cooperarea cu alte state membre.”

               8.

               Anexa III se elimină.

         Articolul 2
   Transpunerea
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 iunie 2009.
   Prin derogare de la primul paragraf, statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolului 1 punctul 3 subpunctul (i) paragraful al doilea, articolului 7 alineatul (1a) și alineatul (3) și articolului 10 alineatul (1) din Directiva 94/19/CE, astfel cum este modificată prin prezenta directivă, până la 31 decembrie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2009.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. VONDRA

      (1)  JO C 314, 9.12.2008, p. 1.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 18 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Deciziile Consiliului din 26 februarie 2009 și din 5 martie 2009.

      (3)  JO L 135, 31.5.1994, p. 5.

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (5)  JO C 321, 31.12.2003, p. 1.

      (6)  JO L 3, 7.1.2004, p. 36.

      (7)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.”


title: Directiva Consiliului din 9 martie 1987 de modificare a anexei la Directiva 79/117/CEE privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active

text:
               03/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               36

         31987L0181

               L 071/33

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 9 martie 1987
   de modificare a anexei la Directiva 79/117/CEE privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active
   (87/181/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 86/355/CEE (2), în special articolul 6 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât directiva menționată prevede că este necesar să se modifice regulat conținutul anexei sale în funcție de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice;
   întrucât s-a stabilit că utilizarea nitrofenului ca produs fitosanitar, în special ca erbicid, poate avea efecte dăunătoare asupra sănătății omului și a animalelor;
   întrucât s-a stabilit, de asemenea, că utilizarea 1,2-dibromoetanului și a 1,2-dicloroetanului ca produse fitosanitare, în special pentru fumigarea plantelor și a solului, ar putea avea efecte dăunătoare pentru sănătatea omului și a animalelor și poate expune mediul înconjurător la riscuri deosebit de mari,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   În anexa la Directiva 79/117/CEE, cuvintele „C. Oxid de etilenă” se înlocuiesc cu următoarele cuvinte:

      C.   Alți compuși

                  1.

                  Oxid de etilenă”

   și se adaugă următorul text:

               „2.

               Nitrofen

               3.

               1,2-dibromoetan

               4.

               1,2-dicloroetan”.

         Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive, până la:

               —

               1 ianuarie 1988, în ceea ce privește nitrofenul și 1,2-dibromoetanul
               și

               —

               1 iunie 1989, în ceea ce privește 1,2-dicloroetanul.

         Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 9 martie 1987.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. EYSKENS

      (1)  JO L 33, 8.2.1979, p. 36.

      (2)  JO L 212, 2.8.1986, p. 33.


title: Directiva Consiliului din 30 mai 1989 de modificare a Directivei 79/117/CEE privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active

text:
               03/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               75

         31989L0365

               L 159/58

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 30 mai 1989
   de modificare a Directivei 79/117/CEE privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active
   (89/365/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 87/477/CEE (2), în special articolul 6 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât anexa la Directiva 79/117/CEE trebuie să fie adaptată în mod constant pentru a ține seama de evoluția cunoștințelor științifice și tehnice;
   întrucât prin Directiva 86/355/CEE (3) de modificare a anexei la Directiva 79/117/CEE, comercializarea și utilizarea oxidului de etilenă ca produs fitosanitar a fost interzisă sub rezerva anumitor derogări naționale temporare pentru anumite produse minore pentru care există o necesitate specifică, până când vor fi disponibile alte metode de tratament;
   întrucât respectivele derogări expiră la 31 decembrie 1989;
   întrucât Comisia a reexaminat situația privind eventualele metode de tratament satisfăcătoare destinate să înlocuiască oxidul de etilenă; întrucât din această reexaminare reiese că momentan nu există nici o metodă larg disponibilă pentru două dintre aceste derogări;
   întrucât, prin urmare, este necesar să se amâne data de expirare a acestor două derogări,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 79/117/CEE se modifică după cum urmează:
   În partea C, „Oxidul de etilenă”, coloana din dreapta, ultima teză se înlocuiește cu următorul text:

      „Derogările menționate la literele (a), (d) și (e) expiră la 31 decembrie 1989, iar derogările menționate la literele (b) și (c) la 31 decembrie 1990”.

   Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1989. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 mai 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ROMERO HERRERA

      (1)  JO L 33, 8.2.1979, p. 36.

      (2)  JO L 273, 26.9.1987, p. 40.

      (3)  JO L 212, 2.8.1986, p. 33.


title: Directiva Comisiei din 9 septembrie 1987 de modificare, pentru a treia oară, a anexei la Directiva 79/117/CEE a Consiliului privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active

text:
               03/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               99

         31987L0477

               L 273/40

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 9 septembrie 1987
   de modificare, pentru a treia oară, a anexei la Directiva 79/117/CEE a Consiliului privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active
   (87/477/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 87/181/CEE (2), în special articolul 6,
   întrucât, datorită evoluției cunoștințelor științifice și tehnice, sunt necesare anumite modificări ale anexei la Directiva 79/117/CEE;
   întrucât ar trebui eliminat un anumit număr de derogări temporare de la interdicțiile menționate de directivă, având în vedere că acum sunt disponibile tratamente mai puțin nocive;
   întrucât toate statele membre au informat Comisia că nu au sau că nu mai au intenția de a se prevala de respectivele derogări;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent fitosanitar,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 79/117/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               În partea A, „Compuși mercurici”:

                           (a)

                           în ceea ce privește punctul 4, „Compus alchil-mercuric”, textul din coloana 2 se înlocuiește cu: „tratamentul semințelor de sfeclă de zahăr”;

                           (b)

                           în ceea ce privește punctul 5, „Compus alcoxialchil- și aril-mercuric”, textul din coloana 2 se înlocuiește cu: „tratamentul semințelor de cereale și de sfeclă”.

               2.

               În partea B, „Compuși organoclorici persistenți”, în ceea ce privește punctul 1, „Aldrin”, textul din coloana 2 litera (b) se modifică prin eliminarea cuvintelor „în Irlanda și”.

         Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei decizii până la 1 ianuarie 1988. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 9 septembrie 1987.

            Pentru Comisie

         Frans ANDRIESSEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 33, 8.2.1979, p. 36.

      (2)  JO L 71, 14.3.1987, p. 33.


title: Directiva 2008/15/CE a Comisiei din 15 februarie 2008 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind includerea clotianidinului substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               16.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 42/45

      DIRECTIVA 2008/15/CE A COMISIEI

   din 15 februarie 2008
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind includerea clotianidinului substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 2032/2003 al Comisiei din 4 noiembrie 2003 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1896/2000 (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate în vederea unei posibile includeri în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Lista respectivă include clotianidinul.

               (2)

               În temeiul Regulamentului (CE) nr. 2032/2003, clotianidinul a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produse 8, produse de întreținere a lemnului, astfel cum este definit în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Germania a fost desemnată ca raportor și a prezentat Comisiei, la 15 decembrie 2005, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 10 alineatele (5) și (7) din Regulamentul (CE) nr. 2032/2003.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 2032/2003, concluziile acestei examinări au fost încorporate într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide din 21 iunie 2007.

               (5)

               Examinarea clotianidinului nu a evidențiat întrebări sau preocupări care să necesite o consultare a Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului.

               (6)

               Din examinările efectuate reiese că produsele biocide care conțin clotianidin și sunt folosite ca produse de întreținere a lemnului pot respecta, în general, cerințele articolului 5 din Directiva 98/8/CE. Cu toate acestea, au fost identificate riscuri inacceptabile prezentate de utilizarea în exterior a lemnului tratat, dar nu în contact cu solul sau cu apa. Prin urmare, este necesar să se includă clotianidinul în anexa I la Directiva 98/8/CE, în scopul de a garanta că autorizațiile pentru produsele biocide care conțin clotianidin și sunt utilizate ca produse de întreținere a lemnului pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE. Autorizarea produselor de tratare a lemnului folosit în exterior necesită prezentarea unor informații de natură să demonstreze că produsele respective pot fi utilizate fără riscuri inacceptabile pentru mediu.

               (7)

               În urma concluziilor raportului de evaluare, este necesar să se solicite ca măsurile de reducere a riscurilor să fie aplicate la nivelul autorizării produselor pentru acele produse care conțin clotianidin și sunt folosite ca produse de întreținere a lemnului, astfel încât să se garanteze că riscurile sunt reduse la un nivel acceptabil în conformitate cu articolul 5 din Directiva 98/8/CE și cu anexa VI la aceasta. Ar trebui acordată o atenție specială măsurilor care vizează protejarea solului, a apelor de suprafață și subterane, întrucât riscuri inacceptabile rezultate din anumite utilizări au fost identificate pentru aceste medii în cursul evaluării dosarelor depuse.

               (8)

               Nu toate utilizările potențiale au fost evaluate la nivelul Comunității. Prin urmare, statele membre ar trebui să evalueze acele riscuri pentru medii și populații care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivel comunitar, iar atunci când acordă autorizări pentru produse, acestea trebui să se asigure că sunt luate măsuri adecvate sau că sunt impuse condiții specifice în vederea reducerii la niveluri acceptabile a riscurilor identificate.

               (9)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate în mod simultan în toate statele membre în vederea asigurării unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă clotianidin, precum și în vederea facilitării funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (10)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I la Directiva 98/8/CE, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru a îndeplini noile cerințe și pentru a garanta solicitanților care au pregătit un dosar că beneficiază în întregime de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (11)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizații pentru produsele biocide incluse la tipul de produse 8, care conțin clotianidin, pentru a garanta că acestea sunt conforme cu Directiva 98/8/CE.

               (12)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE ar trebui modificată în consecință.

               (13)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Transpunere
   (1)   Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 ianuarie 2009. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 februarie 2010.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/70/CE a Comisiei (JO L 312, 30.11.2007, p. 26).

      (2)  JO L 307, 24.11.2003, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1849/2006 (JO L 355, 15.12.2006, p. 63).

      ANEXĂ
      Următoarea intrare „Nr. 3” se introduce în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsele biocide introduse pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „3

                     clotianidin

                     (E)-1-(2-cloro-1,3-tiazol-5-ilmethil)-3-metil-2-nitroguanidină
                     Nr. CE: 433-460-1
                     Nr. CAS: 210880-92-5

                     950 g/kg

                     1 februarie 2010

                     31 ianuarie 2012

                     31 ianuarie 2020

                     8

                     Atunci când evaluează, în conformitate cu articolul 5 și cu anexa VI, o solicitare de autorizare a unui produs, statele membre evaluează acele posibile utilizări/expuneri și/sau populații care nu au fost abordate în mod reprezentativ în cadrul evaluării riscurilor la nivel comunitar și care pot fi expuse la produsul respectiv. Atunci când acordă autorizări pentru produse, statele membre evaluează riscurile și se asigură în consecință că sunt luate măsuri adecvate sau că sunt impuse condiții specifice în vederea reducerii riscurilor identificate. Autorizările pentru produse pot fi acordate numai atunci când solicitările demonstrează că riscurile pot fi reduse la niveluri acceptabile.
                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:
                     Având în vedere riscurile identificate pentru sol, ape de suprafață și ape subterane, nu pot fi autorizate produse de tratare a lemnului care va fi folosit în exterior, cu excepția cazului în care sunt prezentate informații care demonstrează că produsul respectiv va îndeplini cerințele articolului 5 și ale anexei VI, dacă este cazul prin aplicarea măsurilor adecvate de reducere a riscurilor. În special, etichete și/sau fișe de date de securitate ale produselor autorizate pentru uzul industrial indică faptul că lemnul proaspăt tratat trebuie să fie depozitat după tratare pe o suprafață dură impermeabilă, în scopul prevenirii pierderilor directe pe sol, precum și că eventualele pierderi trebuie să fie recuperate pentru reutilizare sau eliminare.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe website-ul Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva Comisiei din 22 mai 1985 de modificare pentru a doua oară a anexei la Directiva 79/117/CEE a Consiliului privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active

text:
               03/Volumul 05

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               17

         31985L0298

               L 154/48

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA COMISIEI

   din 22 mai 1985
   de modificare pentru a doua oară a anexei la Directiva 79/117/CEE a Consiliului privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active
   (85/298/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 79/117/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1978 privind interzicerea introducerii pe piață și folosirii produselor fitosanitare care conțin anumite substanțe active (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 83/131/CEE (2), în special articolul 6,
   întrucât, datorită evoluției cunoștințelor științifice și tehnice, sunt necesare anumite modificări ale anexei la Directiva 79/117/CEE;
   întrucât ar trebui eliminat un anumit număr de derogări temporare de la interdicțiile menționate în directivă, având în vedere că în prezent sunt disponibile tratamente mai puțin nocive;
   întrucât toate statele membre au informat Comisia că nu au sau că nu mai au intenția de a folosi respectivele derogări;
   întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent fitosanitar,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 79/117/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               În partea A, „Compuși mercurici”:

                           (a)

                           în ceea ce privește punctul 2, „Clorură mercuroasă (calomel)”, textul de la litera (c) se elimină;

                           (b)

                           în ceea ce privește punctul 5, „Compus alcoxialchil- și aril-mercuric”, textele de la literele (a) și (b) se elimină.

               2.

               În partea B, „Compuși organoclorici persistenți”:

                           (a)

                           în ceea ce privește punctul (1), „Aldrin”, textul de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
                           „tratarea mediului de cultură a plantelor ornamentale obținute în spațiu închis împotriva Otiorrhynchus”;

                           (b)

                           în ceea ce privește punctul (4), „DDT”, textul din coloana a doua se elimină;

                           (c)

                           în ceea ce privește punctul (5), „Endrin”:

                                       (aa)

                                       textul de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:
                                       „tratament împotriva acarienilor care atacă ciclamenul”,

                                       (bb)

                                       textul de la litera (b) se elimină.

         Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1986. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 mai 1985.

            Pentru Comisie

         Frans ANDRIESSEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 33, 8.2.1979, p. 36.

      (2)  JO L 91, 9.4.1983, p. 35.


title: Directiva 2004/64/CE a Comisiei din 26 aprilie 2004 de modificare a Directivei 2003/84/CE a Comisiei privind termenele de aplicareText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32004L0064

Official Journal L 125 , 28/04/2004 P. 0042 - 0042 Ediţie specială în limba cehă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba estonă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba letonă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba malteză Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba polonă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 3 Volume 44 P. 190  - 190

		20040426Directiva 2004/64/CE a Comisieidin 26 aprilie 2004de modificare a Directivei 2003/84/CE a Comisiei privind termenele de aplicare(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare [1] și, în special, articolul 6 alineatul (1),întrucât:(1) Directiva 2003/84/CE a Comisiei [2] modifică Directiva 91/414/CEE a Consiliului pentru a include flurtamon, flufenacet, iodosulfuron, dimetenamid-p, picoxistrobin, fostiazat și siltiofam ca substanțe active în anexa I la directiva menționată anterior.(2) După includerea unei noi substanțe active, statelor membre ar trebui să li se acorde un termen rezonabil pentru a pune în aplicare dispozițiile Directivei 91/414/CEE privind produsele fitosanitare care conțin această substanță activă și, în special, pentru a revizui autorizațiile provizorii existente și, până la sfârșitul acestui termen, pentru a le transforma în autorizații definitive, pentru a le modifica sau pentru a le retrage în conformitate cu dispozițiile din Directiva 91/414/CEE.(3) Termenele prevăzute de Directiva 2003/84/CE pentru punerea în aplicare nu corespund cu cele prevăzute pentru alte substanțe active noi. În vederea armonizării condițiilor aplicabile tuturor substanțelor în faza actuală de revizuire, ar trebui evitată orice diferență considerabilă între termenele care se aplică diferitelor substanțe active noi.(4) Prin urmare, este necesar ca Directiva 2003/84/CE să fie modificată în mod corespunzător.(5) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Articolul 3 din Directiva 2003/84/CE se modifică după cum urmează:Alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text."(2) Pentru fiecare produs fitosanitar autorizat care conține flurtamon, flufenacet, iodosulfuron, dimetenamid-p, picoxistrobin, fostiazat sau siltiofam fie ca substanță activă unică, fie asociată cu una dintre substanțele active, menționate în anexa I la Directiva 91/414/CEE, statele membre reevaluează produsul în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la directiva menționată anterior, până la 31 decembrie 2003. În urma acestei evaluări, statele membre hotărăsc dacă produsul îndeplinește condițiile stabilite la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.Ca urmare a acestei hotărâri:(a) în cazul în care un produs conține flurtamon, flufenacet, iodosulfuron, dimetenamid-p, picoxistrobin, fostiazat sau siltiofam ca substanță activă unică, după caz, statele membre modifică sau retrag autorizația până la 30 iunie 2005 sau(b) în cazul în care un produs conține flurtamon, flufenacet, iodosulfuron, dimetenamid-p, picoxistrobin, fostiazat sau siltiofam ca una dintre substanțele active din produs, după caz, statele membre modifică sau retrag autorizația până la 30 iunie 2005 sau până la data stabilită pentru o astfel de modificare sau retragere în directiva sau directivele respective prin care substanța sau substanțele în cauză au fost adăugate în anexa I la Directiva 91/414/CEE, data care se aplică este data cea mai recentă."Articolul 2Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării.Articolul 3Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 26 aprilie 2004.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/30/EC a Comisiei (JO L 77, 13.3.2004, p. 50).[2] JO L 247, 30.9.2003, p. 20.--------------------------------------------------


title: Directiva 1999/98/CE a Comisiei din 15 decembrie 1999 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 96/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind protecția pasagerilor din autovehicule în caz de coliziune frontalăText cu relevanță pentru SEE.

text:
               13/Volumul 28

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               112

         31999L0098

               L 009/14

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 1999/98/CE A COMISIEI

   din 15 decembrie 1999
   de adaptare la progresul tehnic a Directivei 96/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind protecția pasagerilor din autovehicule în caz de coliziune frontală
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,
   având în vedere Directiva 96/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind protecția pasagerilor din autovehicule în caz de coliziune frontală și de modificare a Directivei 70/156/CEE (3),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 96/79/CE este una dintre directivele speciale ale procedurii comunitare de omologare de tip care a fost instituită prin Directiva 70/156/CEE a Consiliului. În consecință, dispozițiile Directivei 70/156/CEE referitoare la sistemele, componentele și unitățile tehnice separate ale autovehiculelor se aplică prezentei directive.

               (2)

               În aplicarea dispozițiilor articolului 4 litera (b) din Directiva 96/79/CE, Comisia urma să reexamineze și, după caz, să modifice respectiva directivă, anexa II apendicele 7, cu scopul de a lua în considerare încercările de evaluare efectuate asupra călcâiului manechinului Hibrid III, inclusiv încercările efectuate pe vehicule.

               (3)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic instituit prin Directiva 70/156/CEE,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa II la Directiva 96/79/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Începând cu 1 octombrie 2000, statele membre:

               —

               nu pot să refuze acordarea omologării CE unui nou tip de vehicul;

               —

               nu pot să interzică înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a unui vehicul

         din motive legate de încercările de evaluare a călcâiului manechinului Hibrid III, în cazul în care încercările de evaluare a călcâiului manechinului Hibrid III îndeplinesc cerințele Directivei 96/79/CE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.
   (2)   Începând cu 1 aprilie 2001, statele membre nu mai pot acorda omologarea CE unui tip de vehicul în conformitate cu articolul 4 din Directiva 70/156/CEE, dacă dispozițiile Directivei 96/79/CE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă, nu sunt îndeplinite.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 septembrie 2000. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 1999.

            Pentru Comisie

         Erkki LIIKANEN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 42, 23.2.1970, p. 1.

      (2)  JO L 11, 16.1.1999, p. 25.

      (3)  JO L 18, 21.1.1997, p. 7.
   ANEXĂ
   Anexa II la Directiva 96/79/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Punctul 2.9.2 din apendicele 3 se înlocuiește cu următorul text:

                  „2.9.2.

                  Un pantof de mărimea 11XW, care îndeplinește cerințele impuse de standardul militar MIL-S 13192 al SUA, revizia «P», în privința mărimii configurației, a grosimii tălpii și a tocului, și a cărui greutate este de 0,57 ± 0,1 kg se pune și se fixează pe fiecare labă a piciorului manechinelor utilizate pentru încercare.”

               2.

               Apendicele 7 se înlocuiește cu următorul text:

         „Apendicele 7
         PROCEDURĂ DE CERTIFICARE PENTRU GAMBA ȘI LABA PICIORULUI MANECHINULUI
         1.   ÎNCERCARE LA IMPACT ASUPRA PĂRȚII ANTERIOARE A LABEI PICIORULUI
         1.1.   Scopul acestei încercări este să măsoare răspunsul labei piciorului și al gleznei manechinului Hibrid III la impactul precis definit, cu un pendul cu suprafață dură.
         1.2.   Se utilizează gambele manechinului Hibrid III, stânga (86-5001-001) și dreapta (86-5001-002), prevăzute cu laba piciorului și gleznă, stânga (78051-614) și dreapta (78051-615), inclusiv genunchiul. Se utilizează simulatorul cu capsulă dinamometrică (78051-319 Rev A) pentru a fixa genunchiul (78051-16 Rev B) pe dispozitivul de fixare folosit pentru încercare.
         1.3.   Procedura de încercare

                     1.3.1.

                     Fiecare picior trebuie să fie menținut (umed) timp de patru ore înaintea încercării, la o temperatură de 22 °C ± 3 °C și la o umiditate relativă de 40 (± 30 %). Perioada de umezire nu include timpul necesar pentru atingerea unor condiții de stare stabile.

                     1.3.2.

                     Înaintea efectuării încercării, atât suprafața de impact a învelișului cu rol de piele, cât și fața ciocanului pentru încercarea prin lovire trebuie curățate cu alcool izopropilic sau cu un alt produs echivalent. Se acoperă cu talc.

                     1.3.3.

                     Se aliniază accelerometrul ciocanului pentru încercarea prin lovire cu axa sa de sensibilitate paralelă cu direcția de impact la contactul cu piciorul.

                     1.3.4.

                     Se montează piciorul la dispozitivul de fixare prezentat în figura 1. Dispozitivul de fixare folosit pentru încercare este fixat în mod rigid pentru a împiedica mișcarea în timpul impactului. Linia mediană a femurului simulatorului cu capsulă dinamometrică (78051-319) este verticală (± 0,5o). Se reglează dispozitivul de montare astfel încât linia care unește articulația capătului de furcă al genunchiului și bolțul de fixare al gleznei să fie orizontală (± 3o) cu călcâiul care se reazemă pe două folii dintr-un material cu frecare redusă (folie de PTFE). Se iau măsurile necesare pentru ca partea cărnoasă a tibiei să fie amplasată complet spre capătul dinspre genunchi al tibiei. Se reglează glezna în așa fel încât planul părții de dedesubt a piciorului să fie vertical și perpendicular pe direcția de impact (± 3o) și în așa fel încât planul sagital mediu al labei piciorului să fie aliniat cu brațul pendulului. Înainte de fiecare încercare, se reglează articulația genunchiului la un nivel de 1,5 (± 0,5) g. Se reglează articulația gleznei în așa fel încât să fie liberă și apoi se strânge doar atât cât este suficient pentru a menține stabilă laba piciorului pe folie de PTFE.

                     1.3.5.

                     Ciocanul rigid pentru încercarea prin lovire se compune dintr-un cilindru orizontal cu diametrul de 50 (± 2) mm și dintr-un braț de sprijin al pendulului cu diametrul de 19 ± 1 mm (figura 4). Cilindrul are o masă de 1,25 (± 0,02) kg, inclusiv instrumentarul și toate părțile brațului de sprijin din cadrul cilindrului. Brațul pendulului are o masă de 285 (± 5) g. Masa oricărei părți, care se poate roti, a axului la care este atașat brațul de sprijin nu este mai mare de 100 g. Lungimea dintre axa orizontală centrală a cilindrului ciocanului pentru încercarea prin lovire și axa de rotație a întregului pendul este de 125 (± 1) mm. Cilindrul de impact este montat cu axa sa longitudinală în poziție orizontală și perpendiculară pe direcția de impact. Pendulul face impact cu partea de dedesubt a labei piciorului, la o distanță de 185 (± 2) mm de la baza călcâiului care se sprijină pe platforma orizontală rigidă, în așa fel încât axa centrală longitudinală a brațului pendulului să cadă în limita a 1o abatere de la o linie verticală la impact. Ciocanul pentru încercarea prin lovire este ghidat pentru a se exclude mișcări semnificative laterale, verticale sau de rotație.

                     1.3.6.

                     Se lasă o perioadă de cel puțin 30 de minute între încercările succesive efectuate asupra aceluiași picior.

                     1.3.7.

                     Sistemul de colectare a datelor, inclusiv traductorii, este conform cu specificațiile pentru CFC 600, așa cum se descrie în prezenta anexă apendicele 5.

               1.4.   Specificații de realizare a încercării

                     1.4.1.

                     Atunci când talpa fiecărui picior este supusă unui impact la 6,7 (± 0,1) m/s în conformitate cu punctul 1.3, momentul maxim de încovoiere a părții inferioare a tibiei pe axa y (My) este de 120 ± 25 Nm.

               2.   ÎNCERCARE PRIVIND IMPACTUL ASUPRA PĂRȚII INFERIOARE A LABEI PICIORULUI, EFECTUATĂ FĂRĂ PANTOF
         2.1.   Scopul acestei încercări este de a măsura răspunsul învelișului cu rol de piele și al inserției labei piciorului Hibrid III la impactul precis definit, cu un pendul cu suprafață dură.
         2.2.   Se utilizează gambele manechinului Hibrid III, stânga (86-5001-001) și dreapta (86-5001-002), prevăzute cu laba piciorului și gleznă, stânga (78051-614) și dreapta (78051-615), inclusiv genunchiul. Se utilizează simulatorul cu capsulă dinamometrică (78051-319 Rev A) pentru a fixa genunchiul (78051-16 Rev B) pe dispozitivul de fixare folosit pentru încercare.
         2.3.   Procedura de încercare

                     2.3.1.

                     Fiecare picior este menținut (umed) timp de patru ore înaintea încercării, la o temperatură de 22 (± 3 °C) și la o umiditate relativă de 40 (± 30 %). Perioada de umezire include timpul necesar pentru atingerea unor condiții de stare stabile.

                     2.3.2.

                     Înaintea efectuării încercării, atât suprafața de impact a învelișului cu rol de piele, cât și fața ciocanului pentru încercarea prin lovire sunt curățate cu alcool izopropilic sau cu un alt produs echivalent. Se acoperă cu talc. Se verifică dacă nu există o deteriorare vizibilă a inserției pentru absorbția energiei de la călcâi.

                     2.3.3.

                     Se aliniază accelerometrul ciocanului pentru încercarea prin lovire cu axa sa de sensibilitate paralelă cu axa centrală longitudinală a ciocanului pentru încercarea prin lovire.

                     2.3.4.

                     Se montează piciorul pe dispozitivul de fixare prezentat în figura 2. Dispozitivul de fixare folosit pentru încercare se fixează în mod rigid pentru a împiedica mișcarea în timpul impactului. Linia mediană a simulatorului cu capsulă dinamometrică al femurului (78051-319) este verticală (± 0,5o). Se reglează dispozitivul de montare astfel încât linia care unește articulația capătului de furcă al genunchiului și bolțul de fixare al gleznei să fie orizontală (± 3o) cu călcâiul care se reazemă pe două folii dintr-un material cu frecare redusă (folie de PTFE). Se iau măsurile necesare pentru ca partea cărnoasă a tibiei să fie amplasată complet spre capătul dinspre genunchi al tibiei. Se reglează glezna în așa fel încât planul părții de dedesubt a piciorului să fie vertical și perpendicular pe direcția de impact și în așa fel încât planul sagital mediu al labei piciorului să fie aliniat cu brațul pendulului. Înainte de fiecare încercare, se reglează articulația genunchiului la o gamă de 1,5 (± 0,5) g. Se reglează articulația gleznei în așa fel încât să fie liberă și apoi se strânge doar atât cât este suficient pentru a menține stabilă laba piciorului pe folia de PTFE.

                     2.3.5.

                     Ciocanul rigid pentru încercarea prin lovire se compune dintr-un cilindru orizontal cu diametrul de 50 (± 2) mm și dintr-un braț de sprijin al pendulului cu diametrul de 19 ± 1 mm (figura 4). Cilindrul are o masă de 1,25 (± 0,02) kg, inclusiv instrumentarul și toate părțile brațului de sprijin din cadrul cilindrului. Brațul pendulului are o masă de 285 (± 5) g. Masa oricărei părți, care se poate roti, a axului la care este atașat brațul de sprijin nu este mai mare de 100 g. Lungimea dintre axa orizontală centrală a cilindrului ciocanului pentru încercarea prin lovire și axa de rotație a întregului pendul este de 1 250 (± 1) mm. Cilindrul de impact este montat cu axa sa longitudinală în poziție orizontală și perpendiculară pe direcția de impact. Pendulul face impact cu partea de dedesubt a labei piciorului, la o distanță de 62 (± 2) mm de la baza călcâiului care se sprijină pe platforma orizontală rigidă, în așa fel încât axa centrală longitudinală a brațului pendulului să cadă în limita a 1o abatere de la o linie verticală la impact. Ciocanul pentru încercarea prin lovire este ghidat pentru a se exclude mișcări semnificative laterale, verticale sau de rotație.

                     2.3.6.

                     Se lasă o perioadă de cel puțin 30 de minute între încercările succesive efectuate asupra aceluiași picior.

                     2.3.7.

                     Sistemul de colectare a datelor, inclusiv traductorii, este conform cu specificațiile pentru CFC 600, așa cum se descrie în prezenta anexă apendicele 5.

               2.4.   Specificații de realizare a încercării

                     2.4.1.

                     Atunci când fiecare călcâi al labei piciorului este supus unui impact la o viteză de 4,4 ± 0,1 m/s în conformitate cu punctul 2.3, accelerația maximă a ciocanului pentru încercarea prin lovire este de 295 ± 50 g.

               3.   ÎNCERCARE PRIVIND IMPACTUL ASUPRA PĂRȚII POSTERIOARE A LABEI PICIORULUI (CU PANTOF)
         3.1.   Scopul acestei încercări este acela de a controla răspunsul pantofului și al părții cărnoase a călcâiului manechinului Hibrid III și al articulației gleznei la impact precis definit, cu un pendul cu suprafață dură.
         3.2.   Se utilizează gambele manechinului Hibrid III, stânga (86-5001-001) și dreapta (86-5001-002), prevăzute cu laba piciorului și gleznă, stânga (78051-614) și dreapta (78051-615), inclusiv genunchiul. Se utilizează simulatorul cu capsulă dinamometrică (78051-319 Rev A) pentru a fixa genunchiul (78051-16 Rev B) pe dispozitivul de fixare folosit pentru încercare. Se echipează laba piciorului cu pantoful menționat în anexa 2 apendicele 3 punctul 2.9.2.
         3.3.   Procedura de încercare

                     3.3.1.

                     Fiecare ansamblu picior este menținut (umed) timp de patru ore înaintea încercării, la o temperatură de 22 (± 3 °C) și la o umiditate relativă de 40 (± 30 %). Perioada de umezire nu include timpul necesar pentru atingerea unor condiții de stare stabile.

                     3.3.2.

                     Înaintea încercării, se curăță cu o cârpă curată suprafața de impact de dedesubt a pantofului, iar fața ciocanului pentru încercarea prin lovire se curăță cu alcool izopropilic sau cu un alt produs echivalent. Se acoperă cu talc. Se verifică dacă nu există o deteriorare vizibilă a inserției pentru absorbția energiei de la călcâi.

                     3.3.3.

                     Se aliniază accelerometrul ciocanului pentru încercarea prin lovire cu axa sa de sensibilitate paralelă cu axa centrală longitudinală a ciocanului pentru încercarea prin lovire.

                     3.3.4.

                     Se montează piciorul pe dispozitivul de fixare prezentat în figura 3. Dispozitivul de fixare folosit pentru încercare se fixează în mod rigid pentru a împiedica mișcarea în timpul impactului. Linia mediană a femurului simulatorului cu capsulă dinamometrică (78051-319) este verticală (± 0,5°). Se reglează dispozitivul de montare în așa fel încât linia care unește articulația capătului de furcă al genunchiului și bolțul de fixare al gleznei să fie orizontală (± 3°) cu călcâiul care se reazemă pe două folii dintr-un material cu frecare redusă (folie de PTFE). Se iau măsurile necesare pentru ca partea cărnoasă a tibiei să fie amplasată complet spre capătul dinspre genunchi al tibiei. Se reglează glezna în așa fel încât un plan aflat în contact cu tocul și talpa părții de dedesubt a pantofului să fie vertical și perpendicular pe direcția de impact (± 3°) și în așa fel încât planul sagital mediu al labei piciorului și laba piciorului să fie aliniate cu brațul pendulului. Înainte de fiecare încercare se reglează articulația genunchiului la o gamă de 1,5 (± 0,5) g. Se reglează articulația gleznei în așa fel încât să fie liberă și apoi se strânge doar atât cât este suficient pentru a menține stabilă laba piciorului pe folia de PTFE.

                     3.3.5.

                     Ciocanul rigid pentru încercarea prin lovire se compune dintr-un cilindru orizontal cu diametrul de 50 (± 2) mm și dintr-un braț de sprijin al pendulului cu diametrul de 19 ± 1 mm (figura 4). Cilindrul are o masă de 1,25 (± 0,02) kg, inclusiv instrumentarul și toate părțile brațului de sprijin din cadrul cilindrului. Brațul pendulului are o masă de 285 (± 5) g. Masa oricărei părți, care se poate roti, a axului la care este atașat brațul de sprijin nu este mai mare de 100 g. Lungimea între axa orizontală centrală a cilindrului ciocanului pentru încercarea prin lovire și axa de rotație a întregului pendul este de 1 250 (± 1) mm. Cilindrul de impact este montat cu axa sa longitudinală în poziție orizontală și perpendiculară pe direcția de impact. Pendulul trebuie să facă impact cu tocul pantofului într-un plan orizontal, care se află la o distanță de 62 ± 2 mm deasupra bazei călcâiului manechinului, atunci când pantoful se sprijină pe platforma orizontală rigidă astfel încât axa centrală longitudinală a brațului pendulului să cadă în limita a un grad abatere de la o linie verticală la impact. Ciocanul pentru încercarea prin lovire este ghidat pentru a se exclude mișcări semnificative laterale, verticale sau de rotație în momentul zero.

                     3.3.6.

                     Se lasă o perioadă de cel puțin 30 de minute între încercările succesive efectuate asupra aceluiași picior.

                     3.3.7.

                     Sistemul de colectare a datelor, inclusiv traductorii, este conform cu specificațiile pentru CFC 600, așa cum se descrie în prezenta anexă apendicele 5.

               3.4.   Specificații de realizare a încercării

                     3.4.1.

                     Atunci când tocul pantofului este supus unui impact la 6,7 (± 0,1) m/s în conformitate cu punctul 3.3, forța maximă de comprimare a tibiei (Fz) este de 3,3 (± 0,5) kN.”

               Figura 1
         Încercare la impact pentru partea anterioară a labei piciorului
         Specificații pentru efectuarea încercării

         Figura 2
         Încercare la impact pentru partea posterioară a labei piciorului (fără pantof)
         Specificații pentru efectuarea încercării

         Figura 3
         Încercare la impact pentru partea inferioară a labei piciorului (cu pantof)
         Specificații pentru efectuarea încercării

         Figura 4
         Ciocan tip pendul pentru încercarea prin lovire


title: Directiva 1999/74/CE a Consiliului din 19 iulie 1999 de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare

text:
               03/Volumul 29

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               74

         31999L0074

               L 203/53

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 1999/74/CE A CONSILIULUI

   din 19 iulie 1999
   de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât:

               (1)

               La data de 7 martie 1988, Consiliul adoptă Directiva 88/166/CEE (4) privind punerea în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în Cazul 131/86 (anularea Directivei 86/113/CEE a Consiliului din 25 martie 1986 de stabilire a normelor minime de protecție a găinilor ouătoare în baterie).

               (2)

               Articolul 9 din Directiva 88/166/CEE cere Comisiei să prezinte, înainte de data de 1 ianuarie 1993, un raport asupra progreselor științifice privind condițiile de bunăstare a găinilor în cadrul diverselor sisteme de creștere și asupra dispozițiilor din anexa la directiva menționată, raport însoțit de orice propuneri de adaptare corespunzătoare.

               (3)

               Directiva 98/58/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind protecția animalelor de fermă (5), întocmită pe baza Convenției Europene privind protecția animalelor domestice, prevede dispoziții comunitare destinate să pună în aplicare principiile stabilite de Convenție, principii care includ asigurarea de adăposturi, hrană, apă și îngrijire corespunzătoare necesităților fiziologice și etologice ale animalelor.

               (4)

               În 1995, Comitetul permanent al Convenției Europene privind protecția animalelor domestice adoptă o recomandare detaliată, incluzând găinile ouătoare.

               (5)

               Protecția găinilor ouătoare este o chestiune de competența Comunității.

               (6)

               Diferențele ce pot denatura condițiile de concurență se opun bunei funcționări a organizării pieței animalelor și produselor animaliere.

               (7)

               Raportul Comisiei prevăzut la motivul 2 din expunerea de motive, fondat pe un aviz al Comitetului științific veterinar, concluzionează, cu privire la condițiile de bunăstare a găinilor ținute în baterie și în alte sisteme de creștere, că acestea sunt inadecvate și că asemenea cotețe nu pot răspunde unora dintre necesitățile lor; ar trebui, prin urmare, să se introducă cele mai înalte standarde posibile, în lumina diverșilor parametri ce trebuie luați în considerare pentru îmbunătățirea condițiilor de creștere.

               (8)

               Cu toate acestea, folosirea sistemelor de cotețe neîmbunătățite poate continua, pe o perioadă ce va fi determinată, în anumite condiții, ce includ îmbunătățirea condițiilor structurale și de spațiu.

               (9)

               Trebuie păstrat un echilibru între diversele aspecte ce trebuie luate în considerare cu privire atât la condițiile de bunăstare și sănătate și considerațiile economice și sociale, cât și la impactul asupra mediului înconjurător.

               (10)

               Este oportun, în timp ce se realizează studii privind condițiile de bunăstare a găinilor ouătoare în diversele sisteme de creștere, să se adopte dispoziții care să permită statelor membre să aleagă cel mai potrivit sau cele mai potrivite sisteme.

               (11)

               Comisia trebuie să prezinte un nou raport, împreună cu propuneri corespunzătoare, care să țină seama de raportul respective.

               (12)

               Directiva 88/166/CEE ar trebui, prin urmare, abrogată și înlocuită,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Prezenta directivă stabilește standardele minime pentru protecția găinilor ouătoare.
   (2)   Prezenta directivă nu se aplică în cazul:

               —

               unităților cu mai puțin de 350 găini ouătoare;

               —

               unităților care cresc găini ouătoare de prăsilă.

         Cu toate acestea, aceste unități continuă să se supună cerințelor relevante ale Directivei 98/58/CE.
   Articolul 2
   (1)   Definițiile de la articolul 2 din Directiva 98/58/CE se aplică acolo unde este necesar.
   (2)   De asemenea, următoarele definiții se aplică în sensul prezentei directive:

               (a)

               „găini ouătoare” înseamnă: găini din specia Gallus gallus care au ajuns la maturitatea necesară pentru a oua și sunt ținute pentru producerea de ouă care nu sunt destinate ecloziunii;

               (b)

               „cuibar” înseamnă: un spațiu separat pentru ouare, destinat unei singure găini sau unui grup de găini (cuibar de grup); printre componentele podelei cuibarului nu trebuie să existe plasă de sârmă, dacă aceasta poate veni în contact cu păsările;

               (c)

               „gunoi” înseamnă: orice material fărâmicios care permite găinilor să-și satisfacă necesitățile etologice;

               (d)

               „suprafață utilizabilă” înseamnă: o suprafață de cel puțin 30 cm lățime, cu o porțiune înclinată de podea care nu depășește 14 %, cu un loc de trecere de cel puțin 45 cm. Suprafețele de cuibar nu sunt considerate suprafețe utilizabile.

         Articolul 3
   În conformitate cu sistemul sau sistemele adoptate de statele membre, acestea se asigură că proprietarii și deținătorii de găini ouătoare aplică nu numai dispozițiile relevante ale Directivei 98/58/CE și ale anexei la această directivă, ci și cerințele specifice fiecărui sistem prevăzut mai jos, și anume:

               (a)

               fie dispozițiile prevăzute la capitolul I cu privire la sistemele alternative;

               (b)

               fie dispozițiile prevăzute la capitolul II cu privire la sistemele de cotețe neîmbunătățite;

               (c)

               fie dispozițiile capitolului III privind cotețele îmbunătățite.

         CAPITOLUL I
   Dispoziții aplicabile la sistemele alternative
   Articolul 4
   (1)   Statele membre se asigură că de la data de 1 ianuarie 2002 toate sistemele de producție nou construite sau reconstruite prevăzute de prezentul capitol și toate sistemele de acest fel puse în funcțiune pentru prima dată respectă cel puțin cerințele de mai jos.

               1.

               Toate sistemele trebuie dotate astfel încât toate găinile ouătoare să aibă:

                           (a)

                           fie alimentatoare lineare, ce asigură cel puțin 10 cm pe cap de pasăre, fie alimentatoare circulare ce asigură cel puțin 4 cm pe cap de pasăre;

                           (b)

                           fie jgheaburi de băut continue, ce asigură 2,5 cm pe cap de găină, fie jgheaburi de băut circulare, ce asigură 1 cm pe cap de găină.
                           De asemenea, acolo unde se folosesc dispozitive tip biberon sau căni, trebuie să existe cel puțin un dispozitiv tip biberon sau o cană la fiecare 10 găini. Atunci când punctele de băut sunt plumbuite, cel puțin două căni sau două dispozitive tip biberon trebuie să se afle în apropierea fiecărei găini;

                           (c)

                           cel puțin un cuibar la fiecare șapte găini. Atunci când se folosesc cuibare de grup, trebuie să fie cel puțin 1 m2 de spațiu de cuibar pentru cel mult 120 găini;

                           (d)

                           stinghii adecvate, fără margini ascuțite și care să asigure cel puțin 15 cm pe găină. Stinghiile nu trebuie să fie montate deasupra gunoiului, distanța orizontală dintre stinghii trebuie să fie de cel puțin 30 cm, iar distanța orizontală dintre stinghii și perete trebuie să fie de cel puțin 20 cm;

                           (e)

                           cel puțin 250 cm2 de suprafață cu gunoi pe cap de găină, gunoiul ocupând cel puțin o treime din suprafața solului.

               2.

               Podelele instalațiilor trebuie astfel construite încât să suporte în mod corespunzător fiecare dintre ghearele orientate anterior ale fiecărui picior.

               3.

               Pe lângă dispozițiile prevăzute la punctele 1 și 2,

                           (a)

                           în cazul în care sistemele de creștere sunt folosite acolo unde găinile ouătoare se pot mișca liber între diferite niveluri:

                                       (i)

                                       trebuie să nu existe mai mult de patru niveluri;

                                       (ii)

                                       spațiul de trecere între niveluri trebuie să fie de cel puțin 45 cm;

                                       (iii)

                                       locurile de băut și de mâncat trebuie distribuite în așa fel încât să ofere acces egal pentru toate găinile;

                                       (iv)

                                       nivelurile trebuie aranjate astfel încât să împiedice căderea pe nivelurile inferioare.

                           (b)

                           în cazul în care găinile ouătoare au acces la spații în aer liber:

                                       (i)

                                       trebuie să existe mai multe deschizături auxiliare care să ofere acces direct afară, de cel puțin 35 cm înălțime și 40 cm lățime și dispuse de-a lungul întregii clădiri; în orice caz, este nevoie de o deschidere totală de 2 m la 1 000 de găini;

                                       (ii)

                                       spațiile în aer liber trebuie să fie:

                                                   —

                                                   de o suprafață corespunzătoare densității de păsări și caracteristicilor solului, pentru a preveni orice contaminare;

                                                   —

                                                   dotate cu adăpost de vreme rea și de animale de pradă și, după caz, cu jgheaburi de băut corespunzătoare.

               4.

               Densitatea de păsări nu trebuie să depășească nouă găini ouătoare pe m2 de suprafață utilizabilă.
               Cu toate acestea, acolo unde suprafața utilizabilă corespunde suprafeței de teren disponibile, statele membre pot, până la data de 31 decembrie 2011, să autorizeze o densitate de păsări de 12 găini pe m2 de suprafață disponibilă pentru stabilimentele care aplică acest sistem la data de 3 august 1999.

         (2)   Statele membre se asigură că cerințele minime prevăzute la alineatul (1) se aplică la toate sistemele alternative de la data de 1 ianuarie 2007.
   CAPITOLUL II
   Dispoziții aplicabile creșterii în sisteme de cotețe neîmbunătățite
   Articolul 5
   (1)   Statele membre se asigură că de la data de 1 ianuarie 2003 toate sistemele de cotețe prevăzute de prezentul capitol respectă cel puțin următoarele cerințe:

               1.

               pentru fiecare găină ouătoare trebuie să se asigure cel puțin 550 cm2 de suprafață de coteț, măsurată în plan orizontal, care să poată fi folosită fără restricții, în special fără a include devieri ce pot limita suprafața disponibilă;

               2.

               trebuie pus la dispoziție un jgheab de mâncare ce poate fi folosit fără restricții. Lungimea acestuia trebuie să fie de cel puțin 10 cm înmulțit cu numărul găinilor din coteț;

               3.

               în cazul în care nu se pun la dispoziție dispozitive tip biberon sau căni, fiecare coteț trebuie să aibă un canal de băut continuu, de aceeași lungime ca și jgheabul de mâncare menționat la punctul 2. Atunci când punctele de băut sunt plumbuite, cel puțin două dispozitive tip biberon sau două căni trebuie să fie accesibile pentru fiecare coteț;

               4.

               cotețele trebuie să fie de cel puțin 40 cm înălțime în cel puțin 65 % din suprafața cotețului și de cel puțin 35 cm în orice punct;

               5.

               podelele cotețelor trebuie astfel construite încât să suporte în mod corespunzător fiecare dintre ghearele orientate anterior ale fiecărui picior. Înclinația podelei nu trebuie să depășească 14 % sau 8 %. În cazul podelelor ce folosesc altceva decât plasă de sârmă dreptunghiulară, statele membre pot permite înclinații mai mari;

               6.

               cotețele trebuie dotate cu dispozitive adecvate de scurtare a ghearelor.

         (2)   Statele membre se asigură că în cotețele prevăzute de prezentul capitol este interzisă creșterea de la data de 1 ianuarie 2012. De asemenea, de la data de 1 ianuarie 2003 nu se mai pot construi sau pune în funcțiune pentru prima dată cotețe ca cele prevăzute de prezentul capitol.
   CAPITOLUL III
   Dispoziții aplicabile creșterii în cotețe îmbunătățite
   Articolul 6
   Statele membre se asigură că după data de 1 ianuarie 2002 toate cotețele prevăzute de prezentul capitol respectă cel puțin următoarele cerințe:

               1.

               găinile ouătoare trebuie să aibă:

                           (a)

                           cel puțin 750 cm2 de suprafață de coteț pe cap de găină, din care 600 cm2 de suprafață utilizabilă; înălțimea cotețului, cu excepția suprafeței utilizabile menționate mai sus, va fi de cel puțin 20 cm în fiecare punct și nici un coteț nu va avea o suprafață totală de mai puțin de 2000 cm2;

                           (b)

                           un cuibar;

                           (c)

                           gunoi, astfel încât găinile să poată ciuguli și râcâi;

                           (d)

                           stinghii adecvate, permițând cel puțin 15 cm pe găină;

               2.

               trebuie asigurat un jgheab de mâncare ce poate fi folosit fără restricții. Lungimea acestuia trebuie să fie de cel puțin 12 cm înmulțit cu numărul de găini din coteț;

               3.

               fiecare coteț trebuie să aibă un sistem de băut corespunzător mărimii grupului; în cazul în care se pun la dispoziție dispozitive tip biberon, fiecare găină trebuie să aibă acces la cel puțin două dispozitive tip biberon sau două căni;

               4.

               pentru a facilita inspectarea, instalarea și depopularea găinilor, trebuie să existe un culoar de o lățime minimă de 90 cm între rândurile cotețelor și un spațiu de cel puțin 35 cm între podeaua clădirii și rândul cel mai de jos al cotețelor;

               5.

               cotețele trebuie dotate cu dispozitive adecvate de scurtare a ghearelor.

         CAPITOLUL IV
   Dispoziții finale
   Articolul 7
   Statele membre se asigură că unitățile prevăzute de prezenta directivă sunt înregistrate de autoritatea competentă și că aceasta le atribuie un cod numeric, care va servi la identificarea ouălor introduse pe piață pentru consumul uman.
   Normele de aplicare a prezentului articol sunt determinate înainte de data de 1 ianuarie 2002 în conformitate cu procedura stabilită la articolul 11.
   Articolul 8
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că autoritatea competentă realizează inspecții pentru a monitoriza respectarea dispozițiilor prezentei directive. Aceste inspecții pot fi efectuate cu ocazia unor verificări făcute în alte scopuri.
   (2)   Începând cu o dată ce se va determina în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 11, statele membre raportează Comisiei cu privire la inspecțiile realizate în conformitate cu alineatul (1). Comisia prezintă rezumate ale acestor rapoarte Comitetului permanent veterinar.
   (3)   Înainte de data de 1 ianuarie 2002 Comisia prezintă, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 11, propuneri pentru armonizarea:

               (a)

               inspecțiilor prevăzute la alineatul (1);

               (b)

               formei și conținutului rapoartelor prevăzute la alineatul (2) și a frecvenței prezentării acestora.

         Articolul 9
   (1)   Ori de câte ori o aplicare uniformă a cerințelor prezentei directive necesită acest lucru, experți veterinari din partea Comisiei pot, în colaborare cu autoritățile competente:

               (a)

               să verifice dacă statele membre respectă cerințele menționate;

               (b)

               să efectueze controale la fața locului, pentru a se asigura că inspecțiile sunt realizate în conformitate cu prezenta directivă.

         (2)   Un stat membru pe al cărui teritoriu se realizează o inspecție oferă experților veterinari din partea Comisiei orice ajutor de care aceștia ar putea avea nevoie pentru îndeplinirea atribuțiilor care le revin. Rezultatul verificărilor făcute trebuie discutat cu autoritatea competentă a statului membru în cauză înainte ca raportul final să fie întocmit și transmis.
   (3)   Autoritate competentă a statului membru în cauză ia orice măsuri ce se pot dovedi necesare pentru a ține seama de rezultatele verificărilor.
   (4)   Atunci când este necesar, se adoptă norme de aplicare a prezentului articol, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 11.
   Articolul 10
   Până la data de 1 ianuarie 2005, Comisia va prezenta Consiliului un raport, întocmit pe baza unui aviz al Comitetului științific veterinar, asupra diverselor sisteme de creștere a găinilor ouătoare, și în special asupra acelora prevăzute de prezenta directivă, având în vedere aspectele patologice, zootehnice, fiziologice și etologice ale diverselor sisteme și impactul acestora asupra sănătății și mediului.
   Raportul respectiv se întocmește și pe baza unui studiu al implicațiilor socio-economice ale diverselor sisteme și al efectelor acestora asupra partenerilor economici ai Comunității.
   De asemenea, raportul va fi însoțit de propuneri adecvate, ținând seama de concluziile raportului și de rezultatul negocierilor Organizației Mondiale a Comerțului.
   Consiliul hotărăște cu majoritate calificată cu privire la aceste propuneri, în termen de 12 luni de la depunerea acestora.
   Articolul 11
   (1)   În cazul în care trebuie urmată procedura prevăzută de prezentul articol, Comitetul permanent veterinar, instituit prin Decizia 68/361/CEE (6), numit în continuare „comitet”, este sesizat de îndată de președinte, fie la inițiativa acestuia, fie la cererea unui stat membru.
   (2)   Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile ce urmează să fie adoptate. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Avizul este emis cu majoritatea prevăzută la articolul 205 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul comitetului sunt ponderate în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.

               (3)

                           (a)

                           Comisia adoptă măsurile preconizate dacă acestea sunt conforme cu avizul comitetului.

                           (b)

                           Dacă măsurile preconizate nu sunt conforme cu avizul comitetului sau în absența avizului, Comisia prezintă Consiliului, fără întârziere, o propunere cu privire la măsurile ce trebuie adoptate. Consiliul hotărăște cu majoritate calificată.
                           Dacă, la expirarea unui termen de trei luni de la data înaintării la Consiliu, acesta nu hotărăște, măsurile propuse sunt adoptate și puse imediat în aplicare de Comisie, cu excepția cazului în care Consiliul s-a pronunțat împotriva acestor măsuri cu majoritate simplă.

         Articolul 12
   Directiva 88/166/CEE se abrogă de la data de 1 ianuarie 2003.
   Articolul 13
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative, inclusiv eventualele penalități, necesare pentru a se conforma prezentei directive până la data de 1 ianuarie 2002. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Statele membre pot, respectând normele generale prevăzute de tratat, să mențină sau să aplice pe teritoriile lor acele dispoziții privind protecția găinilor ouătoare ce sunt mai stringente decât cele prevăzute de prezenta directivă. Statele membre informează Comisia cu privire la orice măsură luată în acest sens.
   (3)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 14
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 15
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 19 iulie 1999.

            Pentru Consiliu,

            Președintele,

         K. HEMILÄ

      (1)  JO C 157, 4.6.1999, p. 8.

      (2)  JO C 128, 7.5.1999, p. 78.

      (3)  JO C 101, 12.4.1999.

      (4)  JO C 74, 19.3.1988, p. 83.

      (5)  JO L 221, 8.8.1998, p. 23.

      (6)  JO L 255, 18.10.1968, p. 23.
   ANEXĂ
   Pe lângă dispozițiile relevante ale anexei la Directiva 98/58/CE, se aplică și următoarele cerințe:

               1.

               Toate găinile trebuie inspectate de proprietar sau de persoana responsabilă cel puțin o dată pe zi.

               2.

               Nivelul sunetului trebuie minimizat. Trebuie evitat zgomotul constant sau brusc. Ventilatoarele, utilajele de hrănire sau alte echipamente trebuie construite, amplasate, operate și întreținute în așa fel încât să producă cât mai puțin zgomot.

               3.

               Toate clădirile trebuie să aibă o iluminație suficientă pentru a permite găinilor să se vadă și să fie văzute clar, pentru a-și putea investiga vizual împrejurimile și a prezenta niveluri normale de activitate. Acolo unde există lumină naturală, deschiderile spre lumină trebuie aranjate în așa fel încât lumina să fie distribuită uniform în interior.
               După primele zile de acomodare, regimul de iluminare trebuie să fie reglat astfel încât să împiedice eventuale probleme de sănătate și comportament. Prin urmare, regimul de iluminare trebuie să urmeze un ritm de 24 de ore și să includă o perioadă adecvată de întuneric neîntrerupt, care să dureze, ca reper, aproximativ o treime din zi, astfel încât găinile să se poată odihni și să se evite probleme precum imunodepresia și anomaliile oculare. Trebuie să existe și o perioadă de crepuscul cu durată suficientă, atunci când lumina este slabă, astfel încât găinile să se poată liniști fără tulburări sau răniri.

               4.

               Părțile de clădiri, echipamente și ustensile care vin în contact cu găinile trebuie curățate temeinic și dezinfectate în mod regulat și în orice caz de fiecare dată când se realizează depopularea și înainte să fie adus un nou lot de găini. Cât timp cotețele sunt ocupate, suprafețele și toate echipamentele trebuie păstrate satisfăcător de curate.
               Excrementele trebuie curățate cât de des este necesar, iar găinile moarte trebuie îndepărtate în fiecare zi.

               5.

               Cotețele trebuie echipate în mod corespunzător pentru ca găinile să nu poată scăpa.

               6.

               Un adăpost care cuprinde două sau mai multe rânduri de cotețe trebuie să aibă dotările sau trebuie luate măsurile corespunzătoare pentru a permite inspecția tuturor rândurilor fără dificultate și pentru a facilita îndepărtarea găinilor.

               7.

               Proiectul și dimensiunile ușii cotețului trebuie să fie de așa natură încât să permită îndepărtarea unei găini adulte fără ca aceasta să aibă de suferit sau să se rănească.

               8.

               Fără a aduce atingere dispozițiilor punctului 19 din anexa la Directiva 98/58/CE, se interzice orice mutilare.
               Cu toate acestea, pentru a împiedica ciugulirea penelor și canibalismul, statele membre pot autoriza ajustarea ciocului, cu condiția ca aceasta să se facă de către personal calificat, la puii de vârstă mai mică de 10 zile care sunt destinați creșterii pentru ouă.