title: Directiva 97/48/CE a Comisiei din 29 iulie 1997 de modificare pentru a doua oară a Directivei 82/711/CEE a Consiliului de stabilire a normelor de bază privind verificarea migrării constituenților materialelor și a obiectelor din plastic destinate să intre în contact cu produsele alimentareText cu relevanță pentru SEE.

text:
               13/Volumul 21

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               260

         31997L0048

               L 222/10

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 97/48/CE A COMISIEI

   din 29 iulie 1997
   de modificare pentru a doua oară a Directivei 82/711/CEE a Consiliului de stabilire a normelor de bază privind verificarea migrării constituenților materialelor și a obiectelor din plastic destinate să intre în contact cu produsele alimentare
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să intre în contact cu produsele alimentare (1), în special articolul 3,
   întrucât Directiva 82/711/CEE a Consiliului din 18 octombrie 1982 de stabilire a normelor de bază privind verificarea migrării constituenților materialelor și ai obiectelor din plastic destinate să intre în contact cu produsele alimentare (2), astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/8/CEE (3), nu specifică încercările pentru determinarea migrării care trebuie să se efectueze în cazul în care simulanții alimentari grași sunt improprii;
   întrucât încercările cu simulanți alimentari grași iau mult timp și sunt dificil de efectuat și, prin urmare, se recomandă admiterea unor încercări alternative în condiții determinate;
   întrucât nu este clar dacă Directiva 82/711/CEE autorizează folosirea materialelor plastice și a obiectelor din materiale plastice care nu sunt destinate să intre în contact cu produsele alimentare de orice fel, dar sunt destinate să intre în contact cu mai mult de un produs alimentar sau cu mai mult de o anumită categorie de produse alimentare; întrucât se poate autoriza folosirea respectivă, fără să pună vreo problemă în ceea ce privește sănătatea consumatorilor, cu condiția să se aplice o mențiune corespunzătoare care să informeze consumatorul sau comerciantul cu amănuntul cu privire la categoria sau categoriile de produse alimentare cu care pot sau nu să intre în contact;
   întrucât menționarea unui număr excesiv de mare de categorii de produse alimentare care ar putea să intre în contact cu unele materiale plastice sau obiecte din materiale plastice ar putea crea confuzie și, prin urmare, pentru protecția consumatorului, ar trebui ca materialele și obiectele respective să se supună verificărilor cu toți simulanții alimentari și în toate mediile de încercare prevăzute de prezenta directivă;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produsele alimentare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa la Directiva 82/711/CEE se înlocuiește cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive de la 1 iulie 1998. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 29 iulie 1997.

            Pentru Comisie

         Martin BANGEMANN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 40, 11.2.1989, p. 38.

      (2)  JO L 297, 23.10.1982, p. 26.

      (3)  JO L 90, 14.4.1993, p. 22.
   ANEXĂ

         „ANEXĂ
         NORMELE DE BAZĂ PENTRU VERIFICAREA MIGRĂRII GLOBALE ȘI SPECIFICE

                     1.

                     «Încercările de migrare» pentru determinarea migrării generale și specifice se efectuează cu ajutorul «simulanților alimentari» prevăzuți în capitolul I din prezenta anexă și în «condițiile standard pentru încercările de migrare» prevăzute la capitolul II din prezenta anexă.

                     2.

                     Dacă încercările de migrare în care se utilizează simulanții alimentari grași nu sunt fezabile din motive tehnice conexe metodei de analiză, se efectuează «încercările de substituire» care folosesc «mediile de încercare» în «condiții standard pentru încercările de substituire» prevăzute la capitolul III.

                     3.

                     Când sunt îndeplinite condițiile prevăzute în capitolul IV, se pot folosi «încercările alternative», indicate în capitolul IV, în locul încercărilor de migrare cu simulant alimentar gras.

                     4.

                     În toate cele trei cazuri se permite:

                                 (a)

                                 reducerea numărului de încercări la care se supun anumite materiale sau obiecte, în cazul în care, conform datelor științifice, condițiile în care se face determinarea sunt cele mai severe;

                                 (b)

                                 omiterea încercărilor de migrare, de substituire sau alternative, dacă există o dovadă concludentă a imposibilității de depășire a limitelor de migrare în orice condiție previzibilă de folosire a materialului sau a obiectului.

               CAPITOLUL I
         Simulanții alimentari
         1.   Introducere
         Deoarece nu este posibil să se folosească întotdeauna produse alimentare pentru verificarea materialelor care intră în contact cu acestea, se introduc simulanții alimentari. Aceștia se clasifică de regulă, astfel încât să aibă caracteristicile uneia sau mai multor categorii de produse alimentare. Categoriile de produse alimentare și simulanții alimentari care trebuie să se utilizeze sunt indicate în tabelul 1. În practică, sunt posibile diferite amestecuri de produse alimentare de diferite categorii, ca de exemplu produse cu conținut de grăsime și produse cu conținut de apă. Acestea sunt menționate în tabelul 2, cu indicarea simulantului (simulanților) alimentar(i) care trebuie selectat (selectați) pentru efectuarea încercărilor de migrare.
         Tabelul 1
         Categorii de produse alimentare și simulanții alimentari ai acestora

                     Categoria de produs alimentar

                     Clasificare standard

                     Simulantul alimentar

                     Abreviere

                     Produse alimentare cu conținut de apă (respectiv, alimente cu conținut de apă cu pH > 4,5)

                     Produsele alimentare pentru care Directiva 85/572/CEE prevede numai încercarea cu simulantul A (1)

                     Apă distilată sau apă de calitate echivalentă

                     Simulantul A

                     Produse alimentare cu conținut de acizi (respectiv alimente cu conținut de apă, cu pH ≤ 4,5)

                     Produsele alimentare pentru care Directiva 85/572/CEE prevede numai încercarea cu simulantul B

                     Acid acetic 3 % (m/v)

                     Simulantul B

                     Produse alimentare cu conținut de alcool

                     Produsele alimentare pentru care Directiva 85/572/CEE prevede numai încercarea cu simulantul C

                     Etanol 10 %. Această concentrație se adaptează la concentrația reală a alcoolului din produs, dacă depășește 10 %.

                     Simulantul C

                     Produse alimentare cu conținut de grăsime

                     Produse alimentare pentru care Directiva 85/572/CEE prevede numai încercarea cu simulantul D

                     Ulei de măsline rafinat sau alt simulant alimentar cu conținut de grăsime

                     Simulantul D

                     Produse alimentare uscate

                     Nici unul

                     Nici unul

               2.   Selectarea simulanților alimentari
         2.1.   Materiale și obiecte destinate să intre în contact cu toate categoriile de produse alimentare
         Încercările se efectuează cu simulanții alimentari menționați în continuare, care se consideră a fi cei mai stricți în condițiile de determinare specificate în capitolul II, luând, pentru fiecare simulant, o nouă probă de material plastic sau de obiect din material plastic:

                     —

                     soluție apoasă 3 % de acid acetic (p/v);

                     —

                     soluție apoasă 10 % de etanol (v/v);

                     —

                     ulei de măsline rafinat («simulantul de referință D»).

               Totuși, simulantul de referință D menționat anterior se poate înlocui cu un amestec sintetic de trigliceride sau cu ulei de floarea soarelui sau cu ulei de porumb cu specificațiile standard («alți simulanți alimentari grași», denumiți «simulanți D»). Dacă, în timpul utilizării simulanților grași respectivi, limitele de migrare sunt depășite, pentru determinarea nerespectării limitelor prevăzute, este obligatorie confirmarea rezultatului prin folosirea uleiului de măsline, dacă acest lucru este fezabil din punct de vedere tehnic. Dacă informațiile respective nu sun fezabile din punct de vedere tehnic și materialul sau obiectul depășește limitele de migrare, se consideră că acesta nu îndeplinește condițiile prevăzute în Directiva 90/128/CEE.
         2.2.   Materiale și obiecte destinate să intre în contact cu anumite categorii de produse alimentare
         Cazul menționat se referă numai la următoarele situații:

                     (a)

                     când materialul sau obiectul este deja în contact cu un produs alimentar cunoscut;

                     (b)

                     când materialul sau obiectul este însoțit, conform dispozițiilor articolului 6 din Directiva 89/109/CEE, de o mențiune specifică care precizează categoriile de produse alimentare prevăzute la tabelul 1 la care se poate utiliza, de exemplu, «numai pentru produsele alimentare cu conținut de apă»;

                     (c)

                     când materialul sau obiectul este însoțit, conform dispozițiilor articolului 6 din Directiva 89/109/CEE, de o informație specifică care precizează produsul (produsele) alimentar(e) sau grupa (grupele) de produse alimentare menționate de Directiva 85/572/CEE, cu care pot fi utilizate. Informația menționată conține:

                                 (i)

                                 în fazele de comercializare, altele decât cele cu amănuntul, un «număr de referință» sau o «descriere a produselor alimentare», prevăzute la tabelul din Directiva 85/572/CEE;

                                 (ii)

                                 în faza de comercializare cu amănuntul, o indicație care specifică numai câteva produse alimentare sau grupe de produse alimentare, de preferință cu exemple ușor de înțeles.

               În situațiile menționate anterior, se efectuează verificări la care se utilizează, în cazul de la litera (b), simulantul (simulanții) alimentar(i) exemplificat (exemplificați) în tabelul 2 și, în cazul de la literele (a) și (c), simulantul (simulanții) alimentar(i) specificat (specificați) în Directiva 85/572/CEE. Dacă lista prevăzută la Directiva 85/572/CEE nu include produsul (produsele) alimentar(e) sau grupa (grupele) de produse alimentare respective, se alege din tabelul 2 obiectul care corespunde cel mai bine produsului (produselor) alimentare sau grupei (grupelor) de produse alimentare care se examinează.
         Dacă materialul sau obiectul este destinat să intre în contact cu mai mult de un produs alimentar sau cu o grupă de produse alimentare care au factori diferiți de reducere, pentru fiecare produs alimentar se aplică, la rezultatul verificării, factorul de reducere corespunzător. Dacă unul sau mai multe rezultate ale acestor calcule depășesc limita, atunci materialul nu este indicat pentru produsul respectiv sau grupa (grupele) respectivă (respective) de produse.
         Încercările se efectuează în condițiile prevăzute în capitolul II, cu o probă nouă pentru fiecare simulant.
         Tabelul 2
         Simulanți alimentari care se selectează pentru controlul materialelor care intră în contact cu produsele alimentare în cazuri speciale

                     Produsele alimentare de contact

                     Simulantul

                     Numai produse alimentare cu conținut de apă

                     Simulantul A

                     Numai produse alimentare cu conținut de acizi

                     Simulantul B

                     Numai produse alimentare cu conținut de alcool

                     Simulantul C

                     Numai produse alimentare cu conținut de grăsimi

                     Simulantul D

                     Toate produsele alimentare cu conținut de apă și acide

                     Simulantul B

                     Toate produsele alimentare cu conținut de alcool și apă

                     Simulantul C

                     Toate produsele alimentare cu conținut de alcool și acizi

                     Simulanții C și B

                     Toate produsele alimentare cu conținut de grăsimi și apă

                     Simulanții D și A

                     Toate produsele alimentare cu conținut de grăsimi și acizi

                     Simulanții D și B

                     Toate produsele alimentare cu conținut de grăsimi, alcool și apă

                     Simulanții D și C

                     Toate produsele alimentare cu conținut de grăsimi, alcool și acizi

                     Simulanții D, C și B

               CAPITOLUL II
         Condițiile pentru încercarea de migrare (perioade de timp și temperaturi)
         1.   Pentru determinarea migrării, se selectează, dintre perioadele de timp și temperaturile prevăzute la tabelul 3, acelea care corespund celor mai severe condiții previzibile de contact pentru materialul plastic sau obiectul din material plastic care se examinează și care corespund oricăror informații de etichetare privind temperatura maximă de utilizare. Prin urmare, dacă o combinație de două sau mai multe perioade de timp și temperaturi din tabel este relevantă pentru materialul plastic sau obiectul din material plastic destinat unei aplicații în care vine în contact cu un produs alimentar, pentru determinarea migrării, proba se supune, în mod succesiv, tuturor condițiilor celor mai severe previzibile corespunzătoare probei, folosind aceeași porțiune de simulant.
         2.   Condițiile de contact considerate în general ca fiind cele mai severe
         Pentru aplicarea criteriilor generale, conform cărora determinarea migrării ar trebui să se limiteze la condițiile de încercare care, în cazul specific examinat, se consideră a fi cele mai severe pe baza datelor științifice, se prezintă în continuare câteva exemple specifice pentru condițiile de contact în timpul încercării.
         2.1.   Materiale plastice și obiectele din materiale plastice destinate să intre în contact cu produsele alimentare în orice condiții de timp și temperatură
         În lipsa etichetării sau instrucțiunilor care să indice temperatura și timpul de contact anticipate în utilizarea reală, în funcție de categoria (categoriile) de produse alimentare, se utilizează simulantul (simulanții) A și/sau B și/sau C timp de 4 ore la 100 °C sau timp de 4 ore la temperatura de reflux și/sau simulantul D se utilizează numai timp de 2 ore la 175 °C. Condițiile de timp și temperatură menționate sunt considerate în mod convențional ca fiind cele mai severe.
         2.2.   Materiale plastice și obiectele din materiale plastice destinate să intre în contact cu produsele alimentare la temperatura camerei sau la o temperatură mai mică o perioadă de timp nedeterminată
         Dacă etichetele materialelor plastice și ale obiectelor din materiale plastice indică utilizarea acestora la temperatura camerei sau mai mică sau dacă materialele și obiectele, prin natura lor, sunt destinate în mod evident utilizării la temperatura camerei sau mai mică, determinarea se efectuează la 40 °C timp de 10 zile. Condițiile de timp și temperatură menționate se consideră în mod convențional ca fiind cele mai severe.
         3.   Substanțele migrante volatile
         Când se determină migrarea specifică a substanțelor volatile, încercarea (încercările) cu simulant (simulanți) se efectuează printr-o metodă care să permită determinarea pierderii de substanțe migrante volatile care poate să se producă în cele mai severe condiții previzibile de utilizare.
         4.   Cazuri speciale

                     4.1.

                     Pentru materialele și obiectele proiectate să se utilizeze în cuptoarele cu microunde, în încercarea de migrare se poate utiliza fie un cuptor convențional, fie unul cu microunde, cu condiția selectării timpului și temperaturii corespunzătoare din tabelul 3.

                     4.2.

                     Dacă se constată că încercările în condițiile de contact specificate în tabelul 3 provoacă modificări fizice sau de altă natură în probă, care nu apar în cele mai severe condiții previzibile de utilizare a materialului sau obiectului care se examinează, încercările de migrare se efectuează în condițiile cele mai severe previzibile de utilizare, în care nu au loc modificările fizice sau de altă natură respective.

                     4.3.

                     Prin derogare de la condițiile de încercare prevăzute la tabelul 3 și la punctul 2, dacă se anticipează că utilizarea reală a materialului plastic sau a obiectului din material plastic este mai scurtă de 15 minute la temperaturi de 70 °C-100 °C (de exemplu, «umplerea la cald») și acest lucru este indicat în etichetarea sau în instrucțiunile corespunzătoare, durata încercării este de numai 2 ore la 70 °C. Totuși, dacă materialul sau obiectul este destinat și pentru depozitare la temperatura camerei, încercarea menționată anterior se înlocuiește cu o încercare la 40 °C timp de 10 zile, care se consideră în mod convențional a fi mai severă.

                     4.4.

                     În situațiile în care condițiile de contact la încercare din tabelul 3 nu sunt relevante pentru condițiile convenționale pentru încercarea de migrare (de exemplu, temperaturi de contact mai mari de 175 °C sau timp de contact mai mic de 5 minute), se pot utiliza alte condiții de contact care sunt cele mai potrivite pentru cazul care se examinează, cu condiția ca acele condiții selectate să poată să reprezinte cele mai severe condiții previzibile de contact pentru materialele plastice sau obiectele din material plastic care se examinează.

               Tabelul 3
         Condiții convenționale pentru încercările de migrare cu simulanți alimentari

                     Condiții de contact pentru cea mai severă utilizare previzibilă

                     Timpul de contact

                     Condițiile de încercare

                     Timpul de încercare

                     t ≤ 5 min

                     A se vedea condițiile de la punctul 4.4

                     5 min. < t ≤ 0,5 ore

                     0,5 ore

                     0,5 ore < t ≤ 1 oră

                     1 oră

                     1 oră < t ≤ 2 ore

                     2 ore

                     2 ore < t ≤ 4 ore

                     4 ore

                     4 ore < t ≤ 24 ore

                     24 ore

                     t > 24 ore

                     10 zile

                     Temperatura de contact

                     Temperatura de încercare

                     T ≤ 5 °C

                     5 °C

                     5 °C < T ≤ 20 °C

                     20 °C

                     20 °C < T ≤ 40 °C

                     40 °C

                     40 °C < T ≤ 70 °C

                     70 °C

                     70 °C < T ≤ 100 °C

                     100 °C sau temperatură de reflux

                     100 °C < T ≤ 121 °C

                     121 °C (2)

                     121 °C < T ≤ 130 °C

                     130 °C (2)

                     130 °C < T ≤ 150 °C

                     150 °C (2)

                     T > 150 °C

                     175 °C (2)

               CAPITOLUL III
         Încercarea de substituire a grăsimilor pentru determinarea migrării globale și specifice
         1.   Dacă folosirea simulanților alimentari grași nu este fezabilă din motive tehnice aferente metodei de analiză, se folosesc în schimb toate mediile de încercare prevăzute la tabelul 4, conform condițiilor de încercare corespunzătoare condițiilor de încercare pentru simulantul D.
         Tabelul menționat oferă câteva exemple de cele mai importante condiții standard pentru încercarea de migrare și condițiile standard corespondente acestora pentru încercările de substituire. Pentru alte condiții de încercare, care nu sunt precizate în tabelul 4, se ține seama de exemplele menționate, precum și de experiența existentă pentru tipul de polimer care se examinează.
         Pentru fiecare încercare, se folosește o probă nouă. Pentru fiecare mediu de încercare, se aplică aceleași dispoziții prevăzute la capitolele I și II pentru simulantul D. Se folosesc, când este cazul, factorii de reducere prevăzuți în Directiva 85/572/CEE. Pentru a stabili respectarea limitelor de migrare, se selectează cea mai mare valoare care se obține cu toate mediile de încercare.
         Totuși, dacă se constată că încercările menționate anterior produc modificări fizice sau de altă natură în probe, care nu se produc în cele mai severe condiții previzibile de utilizare a materialului sau obiectului care se analizează, se elimină rezultatul pentru mediul de încercare respectiv și se alege cea mai mare valoare dintre cele rămase.
         2.   Prin derogare de la punctul 1, este posibilă omiterea uneia sau a două încercări de substituire, prevăzute în tabelul 4, dacă se consideră, pe baza datelor științifice, că încercările respective nu sunt potrivite, în general, pentru proba în cauză.
         Tabelul 4
         Condiții standard pentru încercările de substituire

                     Condițiile încercării cu simulantul D

                     Condițiile încercării cu izooctan

                     Condițiile încercării cu etanol 95 %

                     Condițiile încercării cu OPFM (3)

                     10 zile la 5 °C

                     0,5 zile la 5 °C

                     10 zile la 5 °C

                     —

                     10 zile la 20 °C

                     1 zi la 20 °C

                     10 zile la 20 °C

                     —

                     10 zile la 40 °C

                     2 zile la 20 °C

                     10 zile la 40 °C

                     —

                     2 ore la 70 °C

                     0,5 ore la 40 °C

                     2,0 ore la 60 °C

                     —

                     0,5 ore la 100 °C

                     0,5 ore la 60 °C (4)

                     2,5 ore la 60 °C

                     0,5 ore la 100 °C

                     1 oră la 100 °C

                     1,0 oră la 60 °C (4)

                     3,0 ore la 60 °C (4)

                     1 oră la 100 °C

                     2 ore la 100 °C

                     1,5 ore la 60 °C (4)

                     3,5 ore la 60 °C (4)

                     2 ore la 100 °C

                     0,5 ore la 121 °C

                     1,5 ore la 60 °C (4)

                     3,5 ore la 60 °C (4)

                     0,5 ore la 121 °C

                     1 oră la 121 °C

                     2,0 ore la 60 °C (4)

                     4,0 ore la 60 °C (4)

                     1 oră la 121 °C

                     2 ore la 121 °C

                     2,5 ore la 60 °C (4)

                     4,5 ore la 60 °C (4)

                     2 ore la 121 °C

                     0,5 ore la 130 °C

                     2,0 ore la 60 °C (4)

                     4,0 ore la 60 °C (4)

                     0,5 ore la 130 °C

                     1 oră la 130 °C

                     2,5 ore la 60 °C (4)

                     4,5 ore la 60 °C (4)

                     1 oră la 130 °C

                     2 ore la 150 °C

                     3,0 ore la 60 °C (4)

                     5,0 ore la 60 °C (4)

                     2 ore la 150 °C

                     2 ore la 175 °C

                     4,0 ore la 60 °C (4)

                     6,0 ore la 60 °C (4)

                     2 ore la 175 °C

               CAPITOLUL IV
         Încercări alternative ale grăsimilor pentru determinarea migrării globale și specifice
         1.   Este permisă folosirea rezultatelor încercărilor alternative ale grăsimilor, specificate în prezentul capitol, cu condiția îndeplinirii ambelor condițiile prezentate în continuare:

                     (a)

                     rezultatele obținute într-o «încercare comparativă» să indice valori egale sau mai mari decât cele obținute în încercarea cu simulantul D;

                     (b)

                     în încercarea alternativă, migrarea să nu depășească limitele de migrare după aplicarea factorilor de reducere corespunzători prevăzuți la Directiva 85/572/CEE.

               Dacă una sau ambele condiții nu sunt îndeplinite, trebuie să se efectueze încercări de migrare.
         2.   Prin derogare de la condițiile menționate anterior la punctul 1 litera (a), este posibilă omiterea încercării comparative, dacă există o dovadă concludentă, bazată pe rezultatele experimentărilor științifice, că valorile obținute în încercarea alternativă sunt egale sau mai mari decât cele obținute în încercarea de migrare.
         3.   Încercări alternative
         3.1.   Încercări alternative în medii volatile
         În încercările respective se utilizează medii volatile, precum izooctanul sau etanolul 95 % sau alți solvenți volatili sau amestecuri de solvenți. Se efectuează în condițiile de contact care îndeplinesc criteriile de la punctul 1 litera (a).
         3.2.   «Încercări de extracție»
         Dacă se constată, pe baza datelor științifice, că rezultatele obținute în încercările menționate («încercări de extracție») sunt egale sau mai mari decât cele obținute în încercarea cu simulantul D, se poate trece la alte încercări, care folosesc medii cu o putere de extracție mare în condiții severe de încercare.”

      (1)  JO L 372, 31.12.1985, p. 14.

      (2)  Temperatura indicată se folosește numai pentru simulantul D. Pentru simulanții A, B și C determinarea se poate înlocui cu o determinare la 100 °C sau la temperatura de reflux un timp de patru ori mai mare decât timpul selectat în conformitate cu dispozițiile generale de la punctul 1.

      (3)  OPFM = oxid de polifenilenă modificat

      (4)  Mediile volatile de încercare se utilizează până la o temperatură maximă de 60 °C. O precondiție pentru aplicarea încercărilor de substituire este ca materialul sau obiectul să reziste la condițiile de încercare în care s-ar utiliza simulantul D. Se imersează o probă în ulei de măsline în condiții corespunzătoare. Dacă proprietățile fizice se modifică (de exemplu, topire, deformare), materialul se consideră nepotrivit pentru folosire la temperatura menționată. Dacă proprietățile fizice nu se modifică, se procedează la încercări de substituire cu probe noi.


title: Directiva 2003/21/CE a Comisiei din 24 martie 2003 de modificare a Directivei 2001/32/CE privind unele zone comunitare protejate expuse la anumite riscuri fitosanitare

text:
               03/Volumul 46

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               231

         32003L0021

               L 078/8

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2003/21/CE A COMISIEI

   din 24 martie 2003
   de modificare a Directivei 2001/32/CE privind unele zone comunitare protejate expuse la anumite riscuri fitosanitare
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/89/CE a Comisiei (2), în special articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul pargraf,
   având în vedere solicitările formulate de Irlanda, Italia, Austria, Portugalia, Suedia și Regatul Unit,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Directiva 2001/32/CE a Comisiei din 8 mai 2001 de identificare a zonelor comunitare protejate expuse la anumite riscuri fitosanitare și de abrogare a Directivei 92/76/CEE (3), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2002/29/CE (4), anumite zone din Portugalia sunt recunoscute ca zone protejate împotriva Gonipterus scutellatus Gyll.

               (2)

               Din informațiile furnizate de Portugalia pe baza studiilor actualizate rezultă că este oportună modificarea zonei protejate împotriva Gonipterus scutellatus Gyll. și limitarea la Azore.

               (3)

               Din informațiile furnizate de Irlanda pe baza studiilor rezultă că Liriomyza bryoniae (Kaltenbach) nu se mai găsește pe teritoriul acestei țări.

               (4)

               Din informațiile furnizate de Regatul Unit pe baza studiilor rezultă că Liriomyza bryoniae (Kaltenbach) nu se mai găsește în Irlanda de Nord.

               (5)

               În conformitate cu Directiva 2001/32/CE, Irlanda și anumite regiuni din Italia și Austria sunt recunoscute ca „zone protejate” împotriva Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. t al. pentru o perioadă care expiră la 31 martie 2003.

               (6)

               Din informațiile furnizate de Austria, Irlanda și Italia rezultă că este oportună prelungirea, în mod excepțional, a statutului provizoriu de zone protejate împotriva Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. pentru țările menționate anterior pe o perioadă complementară, pentru a permite organismelor oficiale competente din țările respective să completeze informațiile referitoare la extinderea Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.și pentru a continua eforturile de eradicare a organismului dăunător în zonele în cauză.

               (7)

               Din informațiile furnizate de Italia, anumite regiuni din Veneto unde prezența organsimului dăunător a fost confirmată nu ar trebui să mai beneficieze de statutul de zone protejate împotriva Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.

               (8)

               În conformitate cu Directiva 2001/32/CE, Suedia a fost provizoriu recunoscută ca „zonă protejată” împotriva virusului rizomaniei pentru o perioadă care expiră la 31 martie 2003.

               (9)

               Din informațiile furnizate de Suedia rezultă că anumite zone din provincia Skåne nu ar trebui să mai fie recunoscute ca zone protejate împotriva virusului rizomaniei, întrucât virusul s-a stabilit în aceste zone. Statutul provizoriu de zonă protejată pentru restul Suediei ar trebui prelungit, în mod excepțional, pentru a permite organismelor oficiale competente din această țară să completeze informațiile referitoare la extinderea virusului rizomaniei și pentru a continua eforturile de eradicare ale organismului dăunător în celelalte zone în cauză.

               (10)

               Directiva 2001/32/CE trebuie modificată în consecință.

               (11)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent fitosanitar,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Directiva 2001/32/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           al doilea paragraf se înlocuiește cu textul următor:
                           „La litera (b) punctul 2, recunoașterea zonelor protejate pentru Irlanda, Italia (Apulia, Emilia-Romagna: provinciile Forlí-Cesena, Parma, Piacenza și Rimini; Lombardia; Trentino-Alto Adige: provincia autonomă Bolzano; Veneto: cu excepția în provincia Rovigo a comunelor Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba și Salara, iar în provincia Padova comunele Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani și Masi, și, în provincia Verona, comunele Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco dell'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari) și pentru Austria [Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tirol (districtul administrativ Linz), Steiermark, Viena] încetează la 31 martie 2004.”;

                           (b)

                           la al treilea alineat, data de „31 martie 2003” se înlocuiește cu data de „31 martie 2004”.

               2.

               Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.

         Articolul 2
   Statele membre adoptă și publică până la 31 martie 2003 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 aprilie 2003.
   Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 24 martie 2003.

            Pentru Comisie

         David BYRNE

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 169, 10.7.2000, p. 1.

      (2)  JO L 355, 30.12.2002, p. 45.

      (3)  JO L 127, 9.5.2001, p. 38.

      (4)  JO L 77, 20.3.2002, p. 26.
   ANEXĂ
   Anexa la Directiva 2001/32/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La litera (a):

                           (i)

                           la punctul 7, textul coloanei din dreapta se înlocuiește cu textul următor: ;
                           „Portugalia (Azore)”;

                           (ii)

                           următorul punct 14 se introduce după punctul 13:

                                                   „14.

                                                   Liriomyza bryoniae

                                             (Kaltenbach)

                                       Iranda, Regatul Unit (Irlanda de Nord)”.

               2.

               La litera (b) punctul 2 textul coloanei din dreapta se înlocuiește cu următorul text:
               „Spania, Franța (Corsica), Irlanda, Italia (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provinciile Forlí-Cesena, Parma, Piacenza și Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemonte; Sardinia; Sicilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: provinciile autonome Bolzano și Trento; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto: cu excepția în provincia Rovigo a comunelor Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arqua Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba și Salara, iar provincia Padova comunele Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani și Masi, și, în provincia Verona, comunele Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco dell'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), Austria [Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tirol (districtul administrativ Linz), Styria, Viena], Portugalia, Finlanda, Regatul Unit (Irlanda de Nord, Insula Man și Insulele Channel)”.

               3.

               La litera (d) punctul 1 textul coloanei din dreapta se înlocuiește cu textul următor:
               „Danemarca, Franța (Bretania), Irlanda, Portugalia (Azore), Finlanda, Suedia (cu excepția zonelor din circumscripțiile Bromölla, Hässleholm, Kristianstad și Östra Göinge în provincia Skåne), Regatul Unit (Irlanda de Nord)”.


title: Directiva 2003/46/CE a Comisiei din 4 iunie 2003 de modificare a Directivei 2001/32/CE în ceea ce privește anumite zone comunitare protejate expuse unor pericole fitosanitare

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0046

Official Journal L 138 , 05/06/2003 P. 0045 - 0046 Ediţie specială în limba cehă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba estonă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba letonă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba malteză Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba polonă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 3 Volume 39 P. 34  - 35

		20030604Directiva 2003/46/CE a Comisieidin 4 iunie 2003de modificare a Directivei 2001/32/CE în ceea ce privește anumite zone comunitare protejate expuse unor pericole fitosanitareCOMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor și produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate [1], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2003/22/CE a Comisiei [2], în special articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul paragraf,având în vedere cererea înaintată de Grecia,întrucât:(1) Din 1993, prin Directiva 92/76/CEE a Comisiei [3], apoi prin Directiva 2001/32/CE a Comisiei din 8 mai 2001 de identificare a zonelor comunitare protejate expuse unor pericole fitosanitare deosebite și de abrogare a Directivei 92/76/CEE [4], astfel cum a fost modificată ultima dată de Directiva 2003/21/CE [5], Grecia este recunoscută drept zonă protejată pentru Gonipterus scutellatus Gyll.(2) Din cauza unei greșeli de scriere în elaborarea Directivei 2003/21/CE a Comisiei de modificare a Directivei 2001/32/CE, textul modificat nu menționează Grecia în legătură cu Gonipterus scutellatus Gyll. Or, motivele care au determinat recunoașterea Greciei drept zonă protejată pentru Gonipterus scutellatus Gyll subzistă.(3) Este necesară, așadar, modificarea Directivei 2001/32/CE.(4) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent fitosanitar,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa la Directiva 2001/32/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2Statele membre adoptă și publică, până la 15 iunie 2003, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Ele pun în aplicare aceste dispoziții începând cu data de 16 iunie 2003.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 4 iunie 2003.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 169, 10.7.2000, p. 1.[2] JO L 78, 25.3.2003, p. 10.[3] JO L 305, 21.10.1992, p. 12.[4] JO L 127, 9.5.2001, p. 38.[5] JO L 78, 25.3.2003, p. 8.--------------------------------------------------20030604ANEXĂLa litera (a) punctul 7 din anexa la Directiva 2001/32/CE, textul coloanei din dreapta se înlocuiește cu textul următor:"Grecia, Portugalia (Azore)". |--------------------------------------------------


title: Directiva 2003/45/CE a Comisiei din 28 mai 2003 de modificare a Directivei 2002/57/CE a Consiliului privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și de plante pentru fibreText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32003L0045

Official Journal L 138 , 05/06/2003 P. 0040 - 0044 Ediţie specială în limba cehă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba estonă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba letonă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba malteză Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba polonă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 3 Volume 39 P. 29  - 33

		20030528Directiva 2003/45/CE a Comisieidin 28 mai 2003de modificare a Directivei 2002/57/CE a Consiliului privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și de plante pentru fibre(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 2002/57/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și de plante pentru fibre [1], modificată de Directiva 2002/68/CE [2], în special articolul 2 alineatul (3a) și articolul 24,întrucât:(1) Directiva 2002/57/CE stabilește dispozițiile comunitare privind comercializarea semințelor de plante oleaginoase și de plante pentru fibre în cadrul Comunității. Această directivă nu include, în cadrul definiției categoriei "semințe de bază", semințele de hibrizi, altele decât de floarea soarelui; de asemenea, directiva nu stabilește condițiile specifice pe care trebuie să le îndeplinească semințele de rapiță și de bumbac.(2) Decizia 95/232/CE a Comisiei din 27 iunie 1995 privind organizarea unui experiment temporar în conformitate cu dispozițiile Directivei 69/208/CEE a Consiliului în vederea stabilirii condițiilor pe care trebuie să le îndeplinească semințele de hibrizi și combinațiile de varietăți de rapiță și napi [3], modificată ultima dată de Directiva 2002/68/CE, are drept scop, inter alia, stabilirea condițiilor pe care trebuie să le îndeplinească semințele de hibrizi de rapiță în vederea certificării și comercializării în conformitate cu legislația comunitară.(3) Rezultatele experimentului temporar, prevăzute de Decizia 95/232/CE au confirmat necesitatea stabilirii unor condiții specifice pentru semințele de hibrizi de rapiță. În consecință, este necesar ca Directiva 2002/57/CE să fie modificată în vederea includerii acestor condiții specifice.(4) OCDE a stabilit reglementări privind semințele hibrizilor de bumbac intra și interspecifici (Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense). Pentru asigurarea coerenței dintre OCDE și Uniunea Europeană în acest domeniu, este necesar ca Directiva 2002/57/CE să fie modificată în scopul includerii unor reglementări echivalente cu cele ale OCDE.(5) Combinațiile de varietăți de plante oleaginoase și pentru fibre fac parte din sfera de aplicare a Directivei 2002/57/CE. Cu toate acestea, dispozițiile referitoare la etichetare din directiva respectivă nu pot fi aplicate în mod adecvat etichetării semințelor combinațiilor de varietăți. În consecință, în scopul reglementării etichetării specifice a combinațiilor de varietăți, este necesar ca Directiva 2002/57/CE să fie modificată prin includerea unor cerințelor de etichetare adecvate pentru combinațiile de varietăți.(6) Directiva 2002/57/CE trebuie, așadar, să fie modificată în mod corespunzător.(7) Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent privind semințele și materialul săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 2002/57/CE se modifică după cum urmează:1. La articolul 2, alineatul (1) litera (c), fraza introductivă se înlocuiește cu următorul text:"(c) semințe de bază: (varietăți, altele decât hibrizi) înseamnă semințe".2. La articolul 2, alineatul (1) litera (d), fraza introductivă se înlocuiește cu următorul text:"(d) semințe de bază (hibrizi)".3. Anexele I, II și IV se modifică în conformitate cu textul menționat în anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 2003.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3Prezenta directivă intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Articolul 4Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 28 mai 2003.Pentru ComisieDavid ByrneMembru al Comisiei[1] JO L 193, 20.7.2002, p. 74.[2] JO L 195, 24.7.2002, p. 32.[3] JO L 154, 5.7.1995, p. 22.--------------------------------------------------20030528ANEXĂAnexele I, II și IV la Directiva 2002/57/CE se modifică după cum urmează:1. Anexa I se modifică după cum urmează:(a) la punctul 1 se adaugă următorul paragraf:"În cazul hibrizilor de rapiță, cultura va fi realizată pe un lot de producție pe care nu s-au cultivat plante Crucifera timp de cinci ani.";(b) la punctul 2, tabelul se înlocuiește cu următorul tabel:"Cultura | Distanța minimă |Brassica spp. alta decât Brassica napus; Cannabis sativa alta decât cânepa monoecius; Carthamus tinctorius; Carum carvi; Gossypium spp. alta decât hibrizii de Gossypium hirsutum și/sau Gossypium barbadense; Sinapis alba:–pentru producerea de semințe de bază | 400 m |–pentru producerea de semințe certificate | 200 m |Brassica napus:–pentru producerea de semințe de bază de varietăți altele decât hibrizi | 200 m |–pentru producerea de semințe de bază de hibrizi | 500 m |–pentru producerea de semințe certificate de varietăți altele decât hibrizi | 100 m |–pentru producerea de semințe certificate de hibrizi | 300 m |Cannabis sativa, cânepă monoecius:–pentru producerea de semințe de bază | 5000 m |–pentru producerea de semințe certificate | 1000 m |Helianthus annuus:–pentru producerea de semințe de bază de hibrizi | 1500 m |–pentru producerea de semințe de bază de varietăți altele decât hibrizi | 750 m |–pentru producerea de semințe certificate | 500 m |Gossypium hirsutum și/sau Gossypium barbadense:–pentru producerea de semințe de bază ale liniilor parentale de Gossypium hirsutum | 600 m |–pentru producerea de semințe de bază ale liniilor parentale de Gossypium barbadense | 800 m |–pentru producerea de semințe certificate ale hibrizilor intraspecifici de Gossypium hirsutum | 200 m |–pentru producerea de semințe certificate ale hibrizilor intraspecifici de Gossypium barbadense | 600 m |–pentru producerea de semințe certificate ale hibrizilor intraspecifici de Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense | 600 m" |(c) punctul 3 se înlocuiește cu următorul text:"3. cultura trebuie să aibă o suficientă identitate și puritate varietală sau, în cazul unei culturi cu o descendență încrucișată, caracteristici cu suficientă identitate și puritate.Pentru producerea de semințe de varietăți hibride, dispozițiile menționate se aplică și caracteristicilor componentelor, inclusiv sterilitatea masculină sau restabilirea fertilității.În special, culturile de Brassica juncea, Brassica negra, Cannabis sativa, Carthamus tinctorius, Carum carvi, Gossypium spp. și hibrizii de Helianthus annuus și Brassica napus trebuie să fie în conformitate cu următoarele standarde sau alte condiții:A. Brassica juncea, Brassica nigra, Cannabis sativa, Carthamus tinctorius, Carum carvi și Gossypiumspp., altele decât hibrizi:numărul de plante din soiurile culturii care pot fi recunoscute în mod evident ca neconforme cu varietatea nu trebuie să fie mai mare de:- una la 30 m2 pentru producerea de semințe de bază;- una la 10 m2 pentru producerea de semințe certificate;B. hibrizi de Helianthus annuus:(a) numărul procentual de plante care pot fi recunoscute în mod evident ca neconforme cu descendența încrucișată sau cu componenta nu trebuie să fie mai mare de:(aa)pentru producerea de semințe de bază:(i)descendențe încrucișate | 0,2 % |(ii)hibrizi simpli:–părinte mascul, plante care au emis polen, în timp ce 2 % sau mai mult din plantele femele au flori receptoare | 0,2 % |–părinte femelă | 0,5 % |(bb)pentru producerea de semințe certificate:–componentă mascul, plante care au emis polen, în timp ce 5 % sau mai mult din plantele femelă au flori receptoare | 0,5 % |–componentă femelă | 1,0 % |(b) pentru producerea de semințe de varietăți de hibrizi, care trebuie să respecte următoarele norme sau alte condiții:(aa) plantele componentei mascul emit suficient polen, în timp ce plantele componentei femelă sunt înflorite;(bb) dacă plantele cu componentă femelă au stigmate receptoare, numărul procentual de plante cu componentă femelă care au emis sau emit polen nu trebuie să fie mai mare de 0,5 %;(cc) pentru producerea de semințe de bază, numărul procentual total de plante cu componentă femelă care sunt recunoscute în mod evident ca neconforme cu componenta și care au emis sau emit polen nu trebuie să fie mai mare de 0,5 %;(dd) când condiția prevăzută în anexa II (I) (2) nu poate fi îndeplinită, trebuie să fie îndeplinite următoarele condiții: pentru producerea de semințe certificate se utilizează o componentă mascul sterilă, utilizându-se o componentă mascul care conține una sau multe descendențe de restabilire specifică, astfel încât cel puțin o treime din plantele derivate din hibridul rezultat să producă polen aparent normal din toate punctele de vedere;C. hibrizi de Brassica napus, produși prin utilizarea sterilității masculine:(a) numărul procentual de plante care pot fi recunoscute în mod evident ca neconforme cu descendența încrucișată sau cu componenta trebuie să fie mai mare de:(aa)pentru producerea de semințe de bază(i)descendențe încrucișate | 0,1 % |(ii)hibrizi simpli–componentă mascul | 0,1 % |–componentă femelă | 0,2 % |(bb)pentru producerea de semințe certificate–componentă mascul | 0,3 % |–componentă femelă | 1,0 % |(b) sterilitatea masculină trebuie să fie de cel puțin 99 % pentru producerea de semințe de bază și de 98 % pentru producerea de semințe certificate. Nivelul de sterilitate masculină este evaluat prin examinarea florilor, în scopul verificării absenței anterelor fertile;D. hibrizi de Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense:(a) la culturile destinate producerii de semințe de bază din descendențe parentale de Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense, puritatea varietală minimă atât a descendenței parentale femelă, cât și mascul este de 99,8 % dacă 5 % sau mai mult din plantele purtătoare de semințe au flori receptoare. Nivelul sterilității masculine a descendenței parentale purtătoare de semințe este evaluat prin examinarea florilor, în scopul verificării prezenței anterelor sterile și nu trebuie să fie mai mic de 99,9 %;(b) la culturile destinate producerii de semințe certificate de varietăți hibride de Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense, puritatea varietală minimă atât a părintelui purtător de semințe, cât și a descendenței parentale cu polen este de 99,5 % dacă 5 % sau mai mult din plantele purtătoare de semințe au flori receptoare. Nivelul sterilității masculine a descendenței parentale purtătoare de semințe este evaluat prin examinarea florilor, în scopul verificării prezenței anterelor sterile și nu trebuie să fie mai mic de 99,7 %";(d) la punctul 5, litera (B) se înlocuiește cu următorul text:"B. în cazuri altele decât culturile de hibrizi de Helianthus annuus, Brassica napus, Gossypium hirsutum și Gossypium barbadense, se efectuează cel puțin o inspecție.În cazul hibrizilor de Helianthus annuus se efectuează cel puțin două inspecții.În cazul hibrizilor de Brassica napus se efectuează cel puțin trei inspecții: prima înainte de stadiul de înflorire, cea de-a doua la începutul stadiului de înflorire și cea de-a treia la sfârșitul stadiului de înflorire.În cazul hibrizilor de Gossypium hirsutum și/sau Gossypium barbadense se efectuează cel puțin trei inspecții: prima la începutul stadiului de înflorire, cea de-a doua înainte de sfârșitul stadiului de înflorire și cea de-a treia la sfârșitul stadiului de înflorire, după îndepărtarea, după caz, a plantelor parentale cu polen."2. Anexa II 1 se modifică după cum urmează:(a) la punctul 1 cuvintele "altele decât hibrizi" se inserează după cuvintele "Brassica napus";(b) după punctul 1 se inserează următorul punct 1a:"1a. În cazul hibrizilor de Brassica napus produși prin utilizarea sterilității masculine, semințele trebuie să fie în conformitate cu condițiile și normele prevăzute la punctele (a)-(d).(a) semințele au suficientă identitate și puritate în ceea ce privește caracteristicile varietale ale componentelor, inclusiv sterilitatea masculină sau restabilirea fertilității.(b) puritatea varietală minimă a semințelor este următoarea:–semințe de bază, componentă femelă | 99,0 %; |–semințe de bază, componentă mascul | 99,9 %; |–semințe certificate | 90,0 %; |(c) semințele nu pot fi certificate ca semințe certificate decât pe baza rezultatelor testelor oficiale post-control pe teren, efectuate pe eșantioane de semințe de bază, prelevate în mod oficial și executate în timpul sezonului de creștere a semințelor introduse în scopul certificării ca semințe certificate. Acest control este destinat verificării dacă semințele de bază îndeplinesc cerințele stabilite pentru semințele de bază, în ceea ce privește identitatea caracteristicilor componentelor, inclusiv sterilitatea masculină, și dacă normele stabilite pentru semințele corespund în privința purității varietale minime prevăzute la punctul (b).În cazul semințelor de bază de hibrizi, puritatea varietală poate fi evaluată prin metode biochimice adecvate.(d) normele referitoare la puritatea varietală minimă prevăzute la punctul (b) cu privire la semințele certificate de hibrizi sunt monitorizate prin teste oficiale post-control, efectuate pe un număr adecvat de eșantioane prelevate în mod oficial. Se pot utiliza metode biochimice adecvate."3. La anexa IV litera (A), după punctul (a) se inserează următorul punct (aa):"(aa) pentru semințele certificate de combinație de varietăți:informațiile necesare în conformitate cu secțiunea (a), cu excepția faptului că în locul denumirii varietății se trece denumirea combinației de varietăți (informația "combinație de varietăți" și denumirea acesteia) și se indică procentajul în funcție de ponderea diferitelor componente, prezentate pe varietăți; este suficient să se menționeze denumirea combinației de varietăți, dacă procentajul în funcție de pondere a fost notificat în scris cumpărătorului, la cererea acestuia, și a fost înregistrată în mod oficial."--------------------------------------------------


title: Directiva 2002/11/CE a Consiliului din 14 februarie 2002 de modificare a Directivei 68/193/CEE privind comercializarea materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie și de abrogare a Directivei 74/649/CEE

text:
               03/Volumul 41

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               85

         32002L0011

               L 053/20

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2002/11/CE A CONSILIULUI

   din 14 februarie 2002
   de modificare a Directivei 68/193/CEE privind comercializarea materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie și de abrogare a Directivei 74/649/CEE
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul consolidării pieței interne și luând în considerare experiența dobândită, se impune modificarea sau abrogarea anumitor dispoziții din Directiva 68/193/CEE (4) pentru a înlătura orice bariere în calea schimburilor comerciale care ar putea împiedica libera circulație în Comunitate a materialului săditor viticol. În acest sens, trebuie eliminată orice posibilitate de derogare unilaterală pentru statele membre de la dispozițiile directivei în cauză.

               (2)

               Trebuie menținută posibilitatea comercializării, în anumite condiții, a materialului săditor produs prin metode noi de producție.

               (3)

               Comisia, asistată de Comitetul permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură, trebuie să poată stabili condițiile în care statele membre pot autoriza comercializarea de material săditor pentru teste, în scopuri științifice sau pentru lucrări de selecție.

               (4)

               Luând în considerare experiența dobândită în alte sectoare în ceea ce privește comercializarea semințelor și a materialului săditor, trebuie organizate, în anumite condiții, experimente temporare în vederea găsirii unor soluții mai bune pentru înlocuirea anumitor dispoziții din directiva în cauză.

               (5)

               Luând în considerare dezvoltările științifice și tehnice, se poate proceda acum la o modificare genetică a soiurilor de viță-de-vie. Este important, așadar, ca soiurile de viță-de-vie modificate genetic să nu fie admise decât în cazul în care s-au luat toate măsurile corespunzătoare pentru a evita riscurile pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu.

               (6)

               Trebuie să se facă o evaluare specifică a riscurilor pentru mediu, echivalentă cu cea prevăzută de Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE Consiliului (5), în cazul în care materialul săditor viticol este constituit din organisme modificate genetic. Comisia trebuie să înainteze Parlamentului European și Consiliului o propunere de regulament care să garanteze echivalența evaluării riscurilor și a celorlalte cerințe relevante, în special cu privire la gestionarea riscurilor, la etichetare, după caz la monitorizare, la informarea publicului și la clauza de salvgardare, cu cele prevăzute de Directiva 2001/18/CE. Până la intrarea în vigoare a regulamentului respectiv, trebuie să se aplice, în continuare, dispozițiile Directivei 2001/18/CE.

               (7)

               Regulamentul (CE) nr. 258/97 a Parlamentului European și al Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind alimentele și ingredientele alimentare noi (6) cuprinde dispoziții privind alimentele și ingredientele alimentare modificate genetic. Pentru a determina dacă un soi de viță-de-vie modificat genetic poate fi introdus pe piață și pentru a proteja sănătatea publică, trebuie să se asigure că alimentele sau ingredientele alimentare noi au făcut obiectul unei evaluări de inocuitate.

               (8)

               Pentru a garanta un control adecvat al circulației materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie, este important ca statele membre să poată prevedea un document de însoțire a loturilor.

               (9)

               Trebuie asigurată conservarea diversității genetice. Trebuie să se prevadă măsuri ad-hoc de conservare a biodiversității care să garanteze conservarea soiurilor existente. Comisia ia în considerare nu doar noțiunea de soi, ci și noțiunile de genotip și de clonă.

               (10)

               Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a Directivei 68/193/CEE sunt adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (7).

               (11)

               Se impune abrogarea Directivei 74/649/CEE a Consiliului din 9 decembrie 1974 privind comercializarea materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie produs în țări terțe (8),

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 68/193/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   În sensul prezentei Directive, se înțelege prin:

                           A.

                              Viță-de-vie: plantele din genul Vitis (L.) care sunt destinate producției de struguri sau utilizării ca material săditor pentru aceleași plante.

                                       AA.

                                          Soi: un grup de plante aparținând unui singur taxon botanic, de rangul cel mai jos cunoscut, care poate fi:

                                                   (a)

                                                   definit prin expresia caracterelor rezultate dintr-un anumit genotip sau dintr-o anumită combinație de genotipuri;

                                                   (b)

                                                   diferențiat față de orice alt grup de plante prin expresia a cel puțin unuia dintre caracterele menționate;

                                                   (c)

                                                   considerat ca o entitate, în ceea ce privește proprietatea sa de a fi reprodus fără a se modifica.

                                       AB.

                                          Clonă: o clonă este o descendență vegetativă a unui soi conform cu o tulpină de viță-de-vie aleasă pentru puritatea soiului, caracterele fenotipice și starea sanitară.

                           B.

                              Material săditor:

                                       (i)

                                          material săditor de viță-de-vie

                                                   (a)

                                                   vițe înrădăcinate: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, înrădăcinate și nealtoite, destinate plantării directe sau folosirii ca portaltoi pentru altoire;

                                                   (b)

                                                   vițe altoite: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, unite prin altoire, a căror parte subterană are rădăcini;

                                       (ii)

                                          părți de plante de viță-de-vie

                                                   (a)

                                                   curpeni: coarde de un an;

                                                   (b)

                                                   coarde erbacee: coarde nelignificate;

                                                   (c)

                                                   butași portaltoi pentru altoire: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate să formeze partea subterană la pregătirea vițelor altoite;

                                                   (d)

                                                   coarde-altoi: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate să formeze partea aeriană la pregătirea vițelor altoite sau la altoirea pe loc;

                                                   (e)

                                                   butași pentru înrădăcinare: fracțiuni de curpeni sau de coarde erbacee de viță-de-vie, destinate producției de vițe înrădăcinate;

                           C.

                              Plantații-mamă de viță-de-vie: culturi de viță-de-vie destinate producției de butași portaltoi pentru altoire, de butași pentru înrădăcinare sau de coarde-altoi.

                           D.

                              Pepiniere: culturi de viță-de-vie destinate producției de butași înrădăcinați sau de vițe altoite.

                                       DA.

                                          Material săditor inițial: materialul săditor

                                                   (a)

                                                   care a fost produs sub responsabilitatea amelioratorului după metode general admise, în vederea menținerii identității soiului și, după caz, a clonei, precum și în vederea prevenirii bolilor;

                                                   (b)

                                                   care este destinat producției de material săditor de bază sau de material săditor certificat;

                                                   (c)

                                                   care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor de bază. Conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2), aceste anexe pot fi modificate pentru a stabili condiții suplimentare sau mai riguroase pentru certificarea materialului săditor inițial;

                                                   (d)

                                                   pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

                           E.

                              Material săditor de bază: materialul săditor

                                       (a)

                                       care a fost produs sub responsabilitatea amelioratorului după metode general admise în vederea menținerii identității soiului și, după caz, a clonei, precum și în vederea prevenirii bolilor, și care este obținut direct, pe cale vegetativă, din material săditor inițial;

                                       (b)

                                       care este destinat producției de material săditor certificat;

                                       (c)

                                       care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor de bază și

                                       (d)

                                       pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

                           F.

                              Material săditor certificat: materialul săditor

                                       (a)

                                       care este obținut direct din material săditor de bază sau din material săditor inițial;

                                       (b)

                                       care este destinat:

                                                   —

                                                   producției de material săditor sau de părți de plante utilizate pentru producerea de struguri sau

                                                   —

                                                   producției de struguri;

                                       (c)

                                       care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor certificat și

                                       (d)

                                       pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

                           G.

                              Material săditor standard: materialul săditor

                                       (a)

                                       care prezintă identitatea și puritatea soiului;

                                       (b)

                                       care este destinat:

                                                   —

                                                   producției de material săditor sau de părți de plante utilizate pentru producerea de struguri sau

                                                   —

                                                   producției de struguri;

                                       (c)

                                       care îndeplinește condițiile prevăzute în anexele I și II pentru materialul săditor standard și

                                       (d)

                                       pentru care s-a constatat, prin examinare oficială, respectarea condițiilor menționate anterior.

                           H.

                              Măsuri oficiale: măsurile luate de:

                                       (a)

                                       autoritățile unui stat sau

                                       (b)

                                       sub responsabilitatea unui stat, de persoane juridice de drept public sau privat sau

                                       (c)

                                       pentru activități auxiliare, de asemenea sub controlul unui stat, de persoane fizice abilitate în acest sens,

                                 cu condiția ca persoanele menționate la literele (b) și (c) să nu obțină profituri personale din rezultatul acestor dispoziții.

                           I.

                              Comercializare

                                       Vânzarea, deținerea în vederea vânzării, oferta de vânzare și orice cesionare, furnizare sau transfer de material săditor către terți, cu titlu oneros sau nu, în vederea unei exploatări comerciale.

                                       Nu se consideră comercializare schimburile de material săditor care nu urmăresc o exploatare comercială a soiului, cum ar fi următoarele operații:

                                                   (a)

                                                   furnizarea de material săditor către organisme oficiale de experimentare și inspecție;

                                                   (b)

                                                   furnizarea de material săditor către prestatori de servicii, în vederea transformării sau condiționării, cu condiția ca prestatorul să nu obțină drept de proprietate asupra materialului furnizat.

                                       Normele de aplicare a acestor dispoziții se stabilesc conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (3).”

               2.

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 3
               (1)   Statele membre dispun ca materialul săditor viticol să poată fi comercializat doar în cazul în care:

                           (a)

                           a fost certificat oficial ca «material săditor inițial», «material săditor de bază» sau «material săditor certificat» sau, în cazul materialului săditor, altul decât cel destinat utilizării ca portaltoi, în cazul în care este vorba de material săditor standard controlat oficial și

                           (b)

                           îndeplinește condițiile prevăzute în anexa II.

                     (2)   Prin derogare de la alineatul (1), statele membre pot admite, tranzitoriu, comercializarea pe teritoriul lor, până la data de 1 ianuarie 2005, a materialului săditor din categoria standard care este destinat utilizării ca portaltoi și este obținut din plantații-mamă existente la data de 23 februarie 2002.
               (3)   Fără a aduce atingere prevederilor din alineatul (1), statele membre pot să autorizeze producătorii stabiliți pe teritoriul lor să comercializeze cantități adecvate de material săditor:

                           (a)

                           destinat testelor sau în scopuri științifice;

                           (b)

                           pentru lucrări de selecție;

                           (c)

                           destinat unor activități care urmăresc conservarea diversității genetice.

                     Condițiile în care statele membre pot acorda asemenea autorizări se pot stabili conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2).
               În cazul materialului modificat genetic, această autorizare nu poate fi acordată decât în cazul în care s-au luat toate măsurile adecvate în vederea evitării riscurilor pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu. Pentru evaluarea riscurilor de mediu și pentru alte controale care trebuie efectuate în acest sens, se aplică, mutatis mutandis, dispozițiile articolului 5ba.
               (4)   Pentru materialul săditor produs prin tehnici de înmulțire in vitro, dispozițiile de mai jos pot fi stabilite conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2):

                           (a)

                           derogarea de la dispozițiile specifice din prezenta directivă;

                           (b)

                           condițiile aplicabile acestui material săditor;

                           (c)

                           denumirile aplicabile acestui material săditor;

                           (d)

                           condițiile privind garanția de verificare, în primul rând, a autenticității soiului.

                     (5)   Comisia poate să prevadă, conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (3), că materialul săditor, altul decât materialul destinat utilizării ca portaltoi, nu poate fi comercializat de la o anumită dată decât în cazul în care a fost certificat oficial ca «material săditor inițial», «material săditor de bază» sau «material săditor certificat»:

                           (a)

                           pe întregul teritoriu al Comunității în cazul anumitor soiuri de viță-de-vie, în măsura în care necesarul comunitar de aceste soiuri poate fi acoperit, luând în considerare diversitatea lor genetică și, după caz, conform unui program stabilit, de material săditor certificat oficial ca «material săditor inițial», «material săditor de bază» sau «material săditor certificat» și

                           (b)

                           în privința materialului săditor din alte soiuri decât cele menționate la litera (a), în cazul în care este destinat utilizării pe teritoriile statelor membre care, conform dispozițiilor din prezenta directivă, au prevăzut că materialul săditor din categoria «material standard» nu mai poate fi comercializat.”

               3.

               La articolul 4 se adaugă paragraful următor:
               „Această dispoziție nu se aplică, în cazul altoirii, materialului săditor produs într-un alt stat membru sau într-o țară terță, recunoscut ca echivalent în conformitate cu articolul 15 alineatul (2).”

               4.

               Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5
               (1)   Fiecare stat membru întocmește un catalog al soiurilor viticole admise oficial la certificare, precum și la controlul materialului săditor standard, pe teritoriul său. Orice persoană poate consulta catalogul. Catalogul specifică principalele caracteristici morfologice și fiziologice care permit diferențierea soiurilor. Pentru soiurile deja admise la 31 decembrie 1971 se poate face trimitere la descrierile din publicațiile ampelografice oficiale.
               (2)   Statele membre se asigură că soiurile admise în cataloagele celorlalte state membre sunt, de asemenea, admise la certificare și la controlul materialului săditor standard pe teritoriul lor, fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (9), în ceea ce privește normele privind clasificarea soiurilor de viță-de-vie.
               (3)   De asemenea, fiecare stat membru întocmește, după caz, o listă cu clonele admise oficial la certificare pe teritoriul lor.
               Statele membre se asigură că clonele admise la certificare într-un alt stat membru sunt, de asemenea, admise la certificare pe teritoriul lor.

               5.

               Articolul 5b se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5b
               (1)   Un soi este considerat distinct în cazul în care se deosebește în mod clar, prin expresia caracterelor care rezultă dintr-un genotip sau dintr-o combinație de genotipuri date, de orice alt soi a cărui existență este notorie în Comunitate.
               Un soi este considerat de notorietate publică în Comunitate în cazul în care, la data depunerii în forma cuvenită a cererii de admitere, acesta este înscris în catalogul statului membru respectiv sau în catalogul altui stat membru sau face obiectul unei cereri de admitere în statul membru respectiv sau într-un alt stat membru, cu excepția cazului în care condițiile menționate nu mai sunt îndeplinite în toate statele membre implicate înaintea luării deciziei cu privire la cererea de admitere a noului soi examinat.
               (2)   Un soi este considerat stabil în cazul în care expresia caracterelor incluse în examinarea distinctivității și a oricărui alt caracter utilizat pentru descrierea soiului rămâne neschimbată în urma unor înmulțiri succesive.
               (3)   Un soi este considerat omogen în cazul în care, sub rezerva variațiilor care pot rezulta din particularitățile sale de înmulțire, este suficient de omogen în expresia caracterelor incluse în examinarea distinctivității și a oricărui alt caracter utilizat pentru descrierea soiului.”

               6.

               Se inserează următorul articol:
               „Articolul 5ba
               (1)   În cazul unui soi de viță-de-vie modificat genetic în sensul articolului 2 punctul 1 și 2 din Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (10), soiul nu este admis decât în cazul în care s-au luat toate măsurile adecvate pentru a evita riscurile pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu.
               (2)   În cazul unui soi modificat genetic în sensul alineatului (1):

                           (a)

                           se face o evaluare specifică a riscurilor de mediu echivalentă cu cea prevăzută în Directiva 2001/18/CE, în conformitate cu principiile stabilite în anexa II și pe baza informațiilor specificate în anexa III la directiva în cauză;

                           (b)

                           procedurile destinate să garanteze o evaluare specifică a riscurilor și a celorlalte cerințe relevante, în special cu privire la gestionarea riscurilor, etichetare, eventuala monitorizare, informarea publicului și clauza de salvgardare, echivalente cu cele prevăzute în Directiva 2001/18/CE, sunt adoptate, la propunerea Comisiei, printr-un regulament al Parlamentului European și al Consiliului. Până la intrarea în vigoare a acestui regulament, soiurile modificate genetic nu sunt admise în cataloagele naționale decât după admiterea la comercializare în conformitate cu Directiva 2001/18/CE;

                           (c)

                           articolele 13-24 din Directiva 2001/18/CE nu se mai aplică soiurilor de viță-de-vie modificate genetic care au făcut obiectul unei autorizări în conformitate cu regulamentul menționat la litera (b).

                     (3)   În cazul în care produsele obținute din material săditor viticol sunt destinate utilizării ca alimente sau ingrediente alimentare care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 258/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind alimentele și ingredientele alimentare noi (11), înainte de admiterea soiurilor de viță-de-vie modificate genetic, trebuie să se asigure că alimentele sau ingredientele alimentare obținute din acestea:

                           (a)

                           nu prezintă pericole pentru consumatori;

                           (b)

                           nu induc consumatorul în eroare;

                           (c)

                           nu diferă de alimentele sau ingredientele alimentare pe care sunt destinate să le înlocuiască într-o măsură în care consumul lor normal ar implica inconveniente nutriționale pentru consumator.

                     În cazul în care un produs obținut din unul dintre soiurile vizate de prezenta directivă este destinat utilizării ca aliment sau ingredient alimentar care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 258/97, soiul nu este admis decât în cazul în care alimentul sau ingredientul alimentar a fost deja autorizat în conformitate cu regulamentul în cauză.

               7.

               Articolul 5c se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5c
               Statele membre se asigură că soiurile și, după caz, clonele provenite din alte state membre sunt supuse, în special în ceea ce privește procedura de admitere, condițiilor aplicabile soiurilor sau clonelor naționale.”

               8.

               La articolul 5e, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Orice cerere sau retragere a cererii de admitere a unui soi, orice înscriere într-un catalog de soiuri, precum și diversele modificări ale acestuia sunt notificate imediat celorlalte state membre și Comisiei. Pe baza notificărilor statelor membre, Comisia publică un catalog comun al soiurilor.”

               9.

               Se inserează următorul articol:
               „Articolul 5f
               Statele membre se asigură că soiurile modificate genetic care au fost acceptate sunt clar indicate ca atare în catalogul soiurilor. De asemenea, statele membre se asigură că orice persoană care comercializează un astfel de soi indică clar în catalogul său comercial viticol că soiul a fost modificat genetic și precizează obiectivul modificării.”

               10.

               Se inserează următorul articol:
               „Articolul 5g
               (1)   Statele membre prevăd că soiurile și, după caz, clonele admise în catalog sunt menținute prin selecție conservativă.
               (2)   Selecția conservativă trebuie controlată întotdeauna pe baza înregistrărilor făcute de către persoana sau persoanele responsabile pentru menținerea soiului și, după caz, a clonei.
               (3)   Persoanei responsabile de menținerea soiului sau a clonei i se pot solicita eșantioane. La nevoie, acestea pot fi prelevate în mod oficial.
               (4)   În cazul în care selecția conservativă se face într-un alt stat membru decât cel în care a fost admis soiul, statele membre în cauză își acordă asistență administrativă în privința controlului.”

               11.

               Articolul 7 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 7
               Statele membre dispun ca, în timpul recoltării, condiționării, depozitării, transportului și cultivării, materialul săditor să fie păstrat în loturi separate, marcate după soi și, după caz, pentru materialul săditor inițial, materialul săditor de bază și materialul săditor certificat, după clonă.”

               12.

               La articolul 8, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Prin derogare de la alineatul (1), în ceea ce privește condiționarea, ambalarea, sistemul de închidere și marcarea, Comisia stabilește, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2), dispozițiile aplicabile comercializării de cantități mici livrate utilizatorului final, precum și comercializării viței-de-vie în vase de ceramică, cutii sau cartoane.”

               13.

               Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 9
               Statele membre dispun ca ambalajele și mănunchiurile de material săditor să fie închise oficial sau sub control oficial, astfel încât să nu poată fi deschise fără a deteriora sistemul de închidere sau fără ca eticheta oficială prevăzută la articolul 10 alineatul (1) sau, după caz, ambalajul să prezinte urme de manipulare. Pentru a garanta închiderea, dispozitivul de închidere include cel puțin eticheta oficială sau un sigiliu oficial. Se poate constata dacă un anumit dispozitiv de închidere respectă dispozițiile din prezentul articol conform procedurii prevăzute la articolul 17 alineatul (2). Orice nouă închidere se poate efectua doar în mod oficial sau sub control oficial.”

               14.

               Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 10
               (1)   Statele membre dispun ca ambalajele și mănunchiurile de material săditor să fie prevăzute cu o etichetă oficială exterioară, conform anexei IV, redactată în una dintre limbile oficiale ale Comunității; fixarea acesteia este asigurată de dispozitivul de închidere. Eticheta este de culoare albă cu o linie violet în diagonală pentru materialul săditor inițial, de culoare albă pentru materialul săditor de bază, de culoare albastră pentru materialul săditor certificat și de culoare galben închis pentru materialul săditor standard.
               (2)   Cu toate acestea, statele membre pot să autorizeze producătorii stabiliți pe teritoriul lor să comercializeze mai multe ambalaje sau mănunchiuri de vițe altoite sau de vițe înrădăcinate cu aceleași caracteristici utilizând o singură etichetă în conformitate cu anexa IV. În acest caz, ambalajele sau mănunchiurile trebuie să fie legate între ele, astfel încât, la separarea lor, legătura să fie deteriorată și imposibil de refăcut. Fixarea etichetei trebuie să fie asigurată de această legătură. Nu se autorizează nici o nouă închidere.
               (3)   Fără a aduce atingere articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, statele membre pot să dispună ca fiecare livrare de material produs pe teritoriul lor să fie însoțită și de un document uniform care să cuprindă următoarele indicații: natura mărfii, soiul și, după caz, clona, categoria, cantitatea, expeditorul și destinatarul. Condițiile care trebuie prevăzute cu privire la documentul de însoțire se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (3) din prezenta directivă.
               (4)   Eticheta oficială prevăzută în alineatul (1) poate, de asemenea, să includă documentele de însoțire fitosanitare prevăzute de Directiva 92/105/CEE a Comisiei (12), care stabilește un standard pentru pașapoartele fitosanitare. Cu toate acestea, toate condițiile aplicabile etichetării oficiale și pașapoartelor fitosanitare sunt definite și trebuie recunoscute ca echivalente.
               (5)   Statele membre dispun ca etichetele oficiale să fie păstrate de destinatarul materialului de înmulțire vegetativă a viței-de-vie timp de cel puțin un an și puse la dispoziția serviciului oficial de control.
               (6)   Comisia elaborează, până la data de 23 februarie 2004 cel târziu, un raport, însoțit eventual de propuneri, privind circulația materialului săditor viticol și, în special, utilizarea etichetelor oficiale și a documentelor de însoțire prevăzute de statele membre.

               15.

               Se inserează articolul următor:
               „Articolul 10a
               În cazul materialului săditor al unui soi care a fost modificat genetic, orice etichetă aplicată pe lotul de material săditor și orice document care îl însoțește în temeiul dispozițiilor din prezenta directivă, oficial sau nu, indică clar faptul că soiul a fost modificat genetic și specifică denumirea organismelor modificate genetic.”

               16.

               La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Fără a aduce atingere liberei circulații a materialului în Comunitate, statele membre iau toate măsurile necesare pentru ca indicațiile de mai jos să fie furnizate serviciului competent în cazul comercializării de material săditor provenit dintr-o țară terță:

                           (a)

                           specia (denumirea botanică);

                           (b)

                           soiul și, după caz, clona, aceste indicații fiind aplicate, în cazul vițelor altoite, atât pentru coardele-altoi, cât și pentru butașii portaltoi;

                           (c)

                           categoria;

                           (d)

                           natura materialului săditor;

                           (e)

                           țara de producție și serviciul de control oficial;

                           (f)

                           țara de expediție, în cazul în care este diferită de țara de producție;

                           (g)

                           importatorul;

                           (h)

                           cantitatea de material.

                     Modalitățile de furnizare a acestor indicații pot fi stabilite în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2).”

               17.

               Articolul 12 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 12
               Statele membre se asigură că materialul săditor comercializat în conformitate cu prezenta directivă, fie în temeiul normelor obligatorii, fie în temeiul normelor facultative, nu este supus decât restricțiilor de comercializare prevăzute în prezenta directivă cu privire la caracteristicile sale, dispozițiile de examinare, marcajul și închiderea.”

               18.

               Articolul 12a se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 12a
               Statele membre se asigură că materialul săditor din soiuri de viță-de-vie și, după caz, clone care au fost admise oficial, în unul dintre statele membre, la certificare, precum și la controlul materialului săditor standard în conformitate cu dispozițiile din prezenta directivă nu sunt supuse nici unei restricții de comercializare pe teritoriul lor în ceea ce privește soiul și, după caz, clona, fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1493/1999.”

               19.

               La articolul 14, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Pentru a elimina dificultățile temporare insurmontabile întâmpinate în aprovizionarea Comunității cu material săditor, se poate decide ca, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2), statele membre să autorizeze, pentru o perioadă determinată, comercializarea pe întreg teritoriul Comunității a cantității necesare de material săditor dintr-o categorie supusă unor cerințe mai puțin stricte pentru a depăși dificultățile menționate.”

               20.

               Se inserează următorul articol:
               „Articolul 14a
               Pentru a găsi soluții mai bune pentru înlocuirea unor dispoziții din prezenta directivă, se poate decide, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (3), organizarea unor experimente temporare la nivel comunitar în condiții specifice.”

               21.

               La articolul 15, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(2)

                                       (a)

                                       Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, stabilește dacă materialul de înmulțire vegetativă a viței-de-vie produs într-o țară terță oferă, în ceea ce privește condițiile de admitere și măsurile luate pentru asigurarea producției acestuia în vederea comercializării, aceleași garanții ca materialul săditor produs în Comunitate care îndeplinește cerințele prezentei directive.

                                       (b)

                                       În plus, Consiliul stabilește, de asemenea, tipurile și categoriile de material de înmulțire vegetativă a viței-de-vie care pot fi admise la comercializare pe teritoriul Comunității în temeiul literei (a).

                                       (c)

                                       Până la luarea unei decizii de către Consiliu în temeiul literei (a) și fără a aduce atingere Directivei 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva propagării acestora în interiorul Comunității (13), statele membre pot fi autorizate să ia astfel de decizii în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2). Astfel, statele membre se asigură că materialul de importat oferă garanții echivalente, din toate punctele de vedere, cu cele oferite de materialul de înmulțire vegetativă a viței-de-vie produs în Comunitate în conformitate cu prezenta directivă. Materialul importat trebuie în special să fie însoțit de un document care cuprinde indicațiile prevăzute la articolul 11 alineatul (2).

               22.

               Se inserează următoarele articole:
               „Articolul 16a
               Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei directive cu privire la aspectele vizate în dispozițiile menționate mai jos se adoptă în conformitate cu procedura de gestionare prevăzută la articolul 17 alineatul (2):

                           —

                           articolul 2 alineatul (1) punctul DA litera (c), articolul 3 alineatul (3), articolul 8 alineatul (2), articolul 9, articolul 11 alineatul (2), articolul 14 alineatul (1) și articolul 15 alineatul (2) litera (c).

                     Articolul 16b
               Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei directive cu privire la aspectele vizate în dispozițiile menționate mai jos sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare prevăzută la articolul 17 alineatul (3):

                           —

                           articolul 2 alineatul (1) punctul (I), articolul 3 alineatul (5), articolul 10 alineatul (3) și articolul 14a.”

               23.

               Articolul 17 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 17
               (1)   Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru semințe și material săditor pentru agricultură, horticultură și silvicultură (denumit în continuare «Comitet»).
               (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (14).
               Perioada menționată la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la o lună.
               (3)   Când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.
               Perioada menționată la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la două luni.
               (4)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

               24.

               Trimiterile la articolul 17 făcute la articolul 5d alineatul (2), articolul 14 alineatul (3), articolele 16, 17a și 18a se interpretează ca trimiteri la articolul 17 alineatul (2).

         Articolul 2
   Directiva 74/649/CEE se abrogă.
   Articolul 3
   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la data de 23 februarie 2003 cel târziu. Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Comisiei îi este comunicat, de către statele membre, textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 4
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 14 februarie 2002.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. del CASTILLO

      (1)  JO C 177 E, 27.6.2000, p. 77.

      (2)  JO C 197, 12.7.2001, p. 24.

      (3)  JO C 268, 19.9.2000, p. 42.

      (4)  JO L 93, 17.4.1968, p. 15, directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 1994.

      (5)  JO L 106, 17.4.2001, p. 1.

      (6)  JO L 43, 14.2.1997, p. 1.

      (7)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (8)  JO L 352, 28.12.1974, p. 45.

      (9)  JO L 179, 17.7.1999, p. 1.”

      (10)  JO L 106, 17.4.2001, p. 1.

      (11)  JO L 43, 14.2.1997, p. 1.”

      (12)  JO L 4, 8.1.1993, p. 22.”

      (13)  JO L 169, 10.7.2000, p. 1.”

      (14)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.”