title: Directiva 96/43/CE a Consiliului din 26 iunie 1996 de modificare și codificare a Directivei 85/73/CEE privind asigurarea finanțării inspecțiilor și controalelor veterinare ale animalelor vii și ale anumitor produse animaliere și de modificare a Directivei 90/675/CEE și a Directivei 91/496/CEE

text:
               03/Volumul 19

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               61

         31996L0043

               L 162/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 96/43/CE A CONSILIULUI

   din 26 iunie 1996
   de modificare și codificare a Directivei 85/73/CEE privind asigurarea finanțării inspecțiilor și controalelor veterinare ale animalelor vii și ale anumitor produse animaliere și de modificare a Directivei 90/675/CEE și a Directivei 91/496/CEE
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât animalele vii și produsele animaliere sunt incluse în lista din anexa II la tratat; întrucât animalele și produsele animaliere constituie o sursă de venituri pentru o parte a populației agricole;
   întrucât Directiva 85/73/CEE a Consiliului din 29 februarie 1985 privind finanțarea inspecțiilor și controalelor veterinare a produselor animaliere menționate la anexa A la Directiva 89/662/CEE și în Directiva 90/675/CEE (4) a stabilit principiile de percepere a unei taxe pentru aceste controale;
   întrucât Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele veterinare și zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii și produse în scopul realizării pieței interne (5) a stabilit în special cerințele care se impun în cazul controalelor veterinare efectuate în statele membre expeditoare pentru animalele vii și anumite produse animaliere;
   întrucât Directiva 90/675/CEE a Consiliului din 10 decembrie 1990 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor veterinare ale produselor introduse pe teritoriul Comunității din țări terțe (6) și Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor care reglementează organizarea controalelor veterinare ale animalelor care intră în Comunitate din țări terțe și de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE și 90/675/CEE (7) au stabilit, în special, cerințele care se impun în ceea ce privește controalele documentelor, de identitate și de inspecție fizică care trebuie efectuate pentru animalele provenite din țări terțe;
   întrucât finanțarea acestor inspecții și controale sanitare se efectuează în mod diferit în statele membre, în special prin perceperea unor taxe care pot fi diferite; întrucât aceste diferențe pot afecta condițiile de concurență între produse care intră, majoritatea, sub incidența organizării comune a pieței;
   întrucât, în ceea ce privește animalele vii originare din țări terțe, introduse pe teritoriul Comunității, perceperea unor taxe diferite de la operator poate conduce la devierea traficului comercial;
   întrucât, pentru a remedia această situație, este necesară prevederea unor reguli armonizate de finanțare a inspecțiilor și controalelor;
   întrucât responsabilitatea acestor inspecții și controale revine autorităților publice; întrucât, cu toate acestea, în vedereaasigu- rării finanțării acestor inspecții și controale, este necesară stabilirea unei contribuții care să fie suportată de operatori;
   întrucât dispozițiile Directivelor 90/675/CEE și 91/496/CEE trebuie adaptate la aceste principii;
   întrucât trebuie să se asigure finanțarea măsurilor de control prevăzute de Directiva 96/23/CE a Consiliului din 29 aprilie 1996 privind măsurile de control care se aplică anumitor substanțe și reziduurilor acestora existente în animalele vii și în produsele obținute de la acestea și de abrogare a Directivelor 85/358/CEE și 86/469/CEE și a Deciziilor 89/187/CEE și 91/664/CEE (8);
   întrucât, în plus, trebuie să se efectueze adaptarea tehnică a anexelor la Directiva 85/73/CEE pentru a ține seama de experiența dobândită;
   întrucât, pentru produsele de origine animală, cu excepția cărnii menționate în Directivele 64/433/CEE (9), 71/118/CEE (10) și 72/462/CEE (11), este necesar să se stabilească normele de aplicare necesare pentru asigurarea finanțării controalelor veterinare;
   întrucât, pentru a asigura o funcționare eficientă a sistemului de control al produselor pescărești și pentru a se evita denaturarea concurenței în acest sector, trebuie să se stabilească astfel de norme de aplicare pentru produsele pescărești menționate în Directiva 91/493/CEE a Consiliului din 22 iulie 1991 de stabilire a condițiilor de sănătate pentru producția și introducerea pe piață a produselor pescărești (12);
   întrucât normele prevăzute iau în considerare specificitatea produselor pescărești, natura controalelor prevăzute de Directiva 91/493/CEE și utilitatea stabilirii taxelor comunitare în ceea ce privește regulile concurențiale;
   întrucât trebuie să se excludă de la aplicarea acestui regim produsele pescărești a căror introducere pe piață nu intră sub incidența normelor stabilite în Directiva 91/493/CEE;
   întrucât, pentru produsele de origine animală importate din țări terțe, trebuie să se stabilească o legătură cu data de la care trebuie încheiate acordurile privind echivalența garanțiilor veterinare,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Titlul, articolele din cuprinsul Directivei 85/73/CEE și anexele la aceasta se înlocuiesc cu textul care figurează în anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   La articolul 3 punctul (ii) din Directiva 90/675/CEE, se inserează termenii „prevăzuți în Directiva 96/23/CEE” (13) după termenii „Tarife pentru controalele veterinare”.
   (2)   Articolul 15 din Directiva 91/496/CEE se înlocuiește cu textul următor:

      „Articolul 15
      Statele membre asigură perceperea unei taxe pentru controalele veterinare și sanitare la importul animalelor menționate de prezenta directivă, în conformitate cu Directiva 96/23/CE (14).

   Articolul 3
   Înainte de 1 ianuarie 1999, Consiliul reexaminează prezenta directivă pe baza raportului Comisiei însoțit de eventuale propuneri.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma:

               (i)

               dispozițiilor articolului 7 și ale anexei A capitolul I punctul 1 litera (e) până la 1 iulie 1996;

               (ii)

               dispozițiilor capitolului II, ale anexei A capitolul III secțiunea II și ale anexei C capitolul II până la 1 ianuarie 1997;

               (iii)

               celorlalte modificări până la 1 iulie 1997.

         Statele membre dispun de un termen suplimentar care s poate întinde până la 1 iulie 1999 pentru a se conforma dispozițiilor anexei A capitolul III secțiunea I.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 5
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 26 iunie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președinte

         M. PINTO

      (1)  JO C 219, 13.8.1993, p. 15.

      (2)  JO C 315, 22.11.1993, p. 630.

      (3)  JO C 34, 2.4.1994, p. 23.

      (4)  JO L 32, 5.2.1985, p. 14. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 96/17/CE (JO L 78, 28.3.1996, p. 30).

      (5)  JO L 224, 18.8.1990, p. 29. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/118/CEE (JO L 62, 15.3.1993, p. 49).

      (6)  JO L 373, 31.12.1990, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/52/CE (JO L 265, 8.11.1995, p. 16).

      (7)  JO L 268, 24.9.1991, p. 56. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 92/438/CEE (JO L 243, 25.8.1992, p. 27).

      (8)  JO L 125, 23.5.1996, p. 10.

      (9)  JO 121, 29.7.1964, p. 2012/64. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/5/CEE (JO L 57, 2.3.1992, p. 1).

      (10)  JO L 55, 8.3.1971, p. 23. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/116/CEE (JO L 62, 15.3.1993, p. 1).

      (11)  JO L 302, 31.12.1972, p. 28. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 1601/92 (JO L 173, 27.6.1992, p. 13).

      (12)  JO L 268, 24.9.1991, p. 15.

      (13)

      „JO L 125, 23.5.1996, p. 10.”

      (14)  JO L 125, 23.5.1996, p. 10.”
   ANEXĂ

         DIRECTIVA 85/73/CEE A CONSILIULUI

      din 29 ianuarie 1985
      privind finanțarea inspecțiilor și controalelor veterinare menționate de directivele 89/662/CEE, 90/425/CEE, 90/675/CEE și 91/496/CEE
      (modificată și codificată)
      Articolul 1
      Statele membre iau măsuri – în conformitate cu modalitățile prevăzute la anexa A – pentru perceperea unei taxe comunitare pentru cheltuielile ocazionate de inspecțiile și controalele produselor menționate în anexa respectivă, inclusiv cele care vizează asigurarea protecției animalelor în abatoare, în conformitate cu cerințele Directivei 93/119/CEE.
      Articolul 2
      Statele membre iau măsuri – în conformitate cu modalitățile prevăzute la anexa B – pentru perceperea unei taxe comunitare pentru cheltuielile ocazionate de inspecțiile și controalele prevăzute de Directiva 96/23/CE (1).
      Articolul 3
      Statele membre iau măsuri – în conformitate cu modalitățile prevăzute în anexa C – pentru perceperea unei taxe comunitare pentru cheltuielile ocazionate de inspecțiile și controalele animalelor vii prevăzute în anexa respectivă.
      Articolul 4
      (1)   Până la adoptarea dispozițiilor care reglementează taxele comunitare, statele membre iau măsuri pentru a asigura finanțarea inspecțiilor și controalelor care nu intră sub incidența articolelor 1, 2 și 3.
      (2)   În conformitate cu dispozițiile alineatului (1), statele membre pot percepe taxe naționale, respectând principiile stabilite pentru taxele comunitare.
      Articolul 5
      (1)   Taxele comunitare se stabilesc astfel încât să acopere costurile suportate de autoritatea competentă cu titlu de:

                  —

                  cheltuieli salariale și sociale ocazionate de serviciile de inspecție;

                  —

                  cheltuieli administrative pentru efectuarea controalelor și inspecțiilor, ce pot include și cheltuielile necesare pentru formarea permanentă a inspectorilor

            pentru efectuarea controalelor și inspecțiilor menționate la articolele 1, 2 și 3.
      (2)   Se interzice orice rambursare directă sau indirectă a taxelor prevăzute de prezenta directivă. Cu toate acestea, eventuala aplicare de către un stat membru a mediei forfetare prevăzute de anexele A, B și C nu se consideră, la evaluarea unor cazuri particulare, ca fiind rambursare indirectă.
      (3)   Statele membre sunt autorizate să perceapă o sumă mai mare decât nivelurile taxelor comunitare, cu condiția ca taxa globală percepută de fiecare stat membru să nu fie mai mare decât costul real al cheltuielilor de inspecție.
      (4)   Fără a aduce atingere opțiunilor de care dispune autoritatea desemnată pentru a percepe taxele comunitare, aceste taxe înlocuiesc orice alte taxe sau taxe sanitare percepute de autoritățile naționale, regionale sau locale din statele membre pentru inspecțiile și controalele prevăzute la articolele 1, 2 și 3, precum și pentru certificarea acestora.
      Prezenta directivă nu aduce atingere posibilității statelor membre de a percepe o taxă pentru combaterea epizootiilor și a bolilor enzootice.
      Articolul 6
      (1)   Statele membre informează periodic Comisia cu privire la:

                  —

                  datele privind repartizarea și utilizarea taxelor comunitare; statele membre trebuie să fie în măsură să justifice modalitatea de calcul;

                  —

                  cursurile de schimb stabilite anual în conformitate cu articolul 7;

                  —

                  locul sau locurile de percepere a taxelor comunitare, împreună cu documentele justificative necesare.

            (2)   În cadrul controalelor la fața locului care trebuie efectuate de Comisie, aceasta poate verifica, în colaborare cu autoritățile naționale competente, aplicarea efectivă a dispozițiilor prezentei directive.
      (3)   În cazul în care un stat membru consideră că într-un alt stat membru controalele sunt efectuate astfel încât taxele prevăzute de prezenta directivă nu acoperă în totalitate cheltuielile pentru controale sau le acoperă doar parțial, acesta recurge la dispozițiile pertinente ale Directivei 89/608/CEE, în special cele ale articolelor 10 și 11.
      Articolul 7
      (1)   Cursul de schimb care trebuie utilizat pentru transformarea în monedă națională a sumelor în ECU prevăzute de prezenta directivă este cel publicat anual în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, seria C, în prima zi lucrătoare din luna septembrie.
      Acest curs se aplică începând cu data de 1 ianuarie a anului următor.
      (2)   Prin derogare de la alineatul (1):

                  —

                  statele membre utilizează, pentru anul 1994, cursul de schimb valabil la 1 septembrie 1992;

                  —

                  statele membre utilizează, pentru anii 1995 până la 1998, media cursurilor de schimb publicate în conformitate cu alineatul (1) pentru ultimii trei ani.

            Articolul 8
      Consiliul, hotărând cu o majoritate calificată cu privire la propunerea Comisiei, poate modifica anexele A, B și C, în special pentru a prevedea nivelurile forfetare ale taxelor comunitare, pentru a stabili normele de aplicare a acestora, precum și cazurile de excepție.
      Articolul 9
      (1)   Republica Elenă este autorizată să deroge de la principiile prevăzute de prezenta directivă în cazul în care, din motive de caracteristici geografice, costurile de percepere a unei taxe în unele regiuni îndepărtate geografic sunt mai mari decât valoarea taxei.
      Autoritățile elene informează Comisia cu privire la suprafața teritorială pentru care au fost acordate derogări.
      Această informare este însoțită de documentele justificative necesare.
      (2)   În cazul altor regiuni foarte îndepărtate, și alte state membre pot fi autorizate, de asemenea, să beneficieze de aceleași derogări, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE.

      ANEXA A
      CAPITOLUL I
      Taxele care se aplică cărnii care intră sub incidența directivelor 64/433/CEE, 71/118/CEE, 91/495/CEE și 92/45/CEE
      Taxa menționată la articolul 1 se stabilește în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) în modul următor:
      1.   Fără a aduce atingere punctelor 4 și 5, statele membre percep, pentru cheltuielile de inspecție aferente operațiunilor de sacrificare, sumele forfetare următoare:

                  (a)

                  carne de vită și mânzat:

                              —

                              bovine adulte: 4,5 ECU pentru fiecare animal;

                              —

                              bovine tinere: 2,5 ECU pentru fiecare animal;

                  (b)

                  solipede/ecvidee: 4,4 ECU pentru fiecare animal;

                  (c)

                  carne de porc: animale având greutatea carcasei:

                              —

                              de cel puțin 25 kg: 0,5 ECU pentru fiecare animal;

                              —

                              mai mare sau egală cu 25 kg: 1,30 ECU pentru fiecare animal;

                  (d)

                  carne de oaie și de capră: animale având greutatea carcasei:

                              —

                              de cel puțin 12 kg: 0,175 ECU pentru fiecare animal;

                              —

                              între 12 și 18 kg: 0,35 ECU pentru fiecare animal;

                              —

                              mai mare de 18 kg: 0,5 ECU pentru fiecare animal;

                  (e)

                  carne de pasăre:

                              (i)

                              fie la o valoare forfetară, la nivelurile următoare:

                                          —

                                          pentru găini și pui de carne și alte păsări tinere pentru îngrășat cu o greutate mai mică de 2 kg, precum și pentru găini reformate: 0,01 ECU pentru fiecare pasăre;

                                          —

                                          alte păsări tinere pentru îngrășat având greutatea carcasei mai mare sau egală cu 2 kg: 0,02 ECU pentru fiecare pasăre;

                                          —

                                          alte păsări adulte având greutatea mai mare sau egală cu 5 kg: 0,04 ECU pentru fiecare pasăre;

                              (ii)

                              fie, în cazul în care un stat membru hotărăște să nu facă deosebiri în funcție de categoriile de păsări, în conformitate cu punctul (i), 0,03 ECU pentru fiecare pasăre;

                  (f)

                  carne de iepure și de vânat mic cu pene sau cu blană:

                              —

                              pentru iepuri și vânat mic cu pene sau cu blană, valorile forfetare prevăzute la litera (e);

                              —

                              pentru mamiferele terestre următoare:

                                          —

                                          mistreți: sumele prevăzute la litera (c), majorate dacă sunt mai mici decât costul examenului trichinoscopic prevăzut de Directiva 92/45/CEE;

                                          —

                                          rumegătoare: sumele prevăzute la litera (d).

            2.   Controalele și inspecțiile privind operațiunile de tranșare menționate, inter alia, la articolul 3 alineatul (1) litera (B) din Directiva 64/433/CEE și la articolul 3 alineatul (1) litera (B) din Directiva 71/118/CEE trebuie acoperite:

                  (a)

                  fie în mod forfetar, prin adăugarea unei sume forfetare de 3 ECU pentru fiecare tonă de carne care intră în secția de tranșare.
                  Această sumă se adaugă sumelor prevăzute la punctul 1;

                  (b)

                  fie prin perceperea costurilor reale de inspecție pe oră lucrată.

            În cazul în care operațiunile de tranșare sunt efectuate în unitatea unde se obține carnea, se aplică o reducere de până la 55 % a sumelor prevăzute la primul paragraf.
      Statul membru care optează pentru regimul de impunere pe oră lucrată trebuie să poată aduce dovada Comisiei că taxa percepută prevăzută la litera (a) nu acoperă costurile reale.
      3.   Statele membre percep o sumă echivalentă cu costul real necesar pentru controlul sau inspectarea cărnii depozitate, în conformitate, inter alia, cu articolul 3 alineatul (1) litera (D) din Directiva 64/433/CEE și articolul 3 alineatul (1) litera (C) din Directiva 71/118/CEE.
      Normele de aplicare a prezentului punct se pot stabili în conformitate cu procedura stabilită la articolul 16 din Directiva 64/433/CEE sau la articolul 21 din Directiva 71/118/CEE, în special în vederea reglementării cazurilor de carne de intervenție și de carne depozitată pe termen scurt și consecutiv în antrepozite succesive.
      4.   Pentru a acoperi costuri mai ridicate, statele membre pot:

                  (a)

                  să majoreze sumele forfetare stabilite la punctele 1 și 2 litera (a) pentru o unitate dată.
                  Condițiile care trebuie îndeplinite în acest scop, în afară de cea prevăzută la punctul 5 litera (a), pot fi următoarele:

                              —

                              cheltuieli de inspecție ridicate ca urmare a neuniformității animalelor destinate sacrificării din punctul de vedere al vârstei, al dimensiunii, al greutății și al stării de sănătate;

                              —

                              prelungirea perioadelor de așteptare și a altor timpi morți pentru personalul de inspecție ca urmare a unei planificări deficitare a livrărilor de animale de către o unitate sau ca urmare a unor deficiențe și defecțiuni tehnice, de exemplu în cazul unităților vechi;

                              —

                              întârzieri frecvente la executarea sacrificărilor, de exemplu atunci când personalul responsabil cu sacrificarea este insuficient, ceea ce conduce la o utilizare sub capacități a personalului de inspecție;

                              —

                              creșterea costurilor ca urmare a perioadelor speciale de deplasare;

                              —

                              pierderi de timp datorate schimbărilor frecvente a orelor de sacrificare, care nu depind de personalul de inspecție;

                              —

                              întreruperi frecvente ale procesului de sacrificare, datorate măsurilor indispensabile de curățare și dezinfectare;

                              —

                              inspectarea animalelor care sunt sacrificate, la cererea proprietarului, în afara orelor normale de sacrificare.

                        Cuantumul majorărilor nivelului forfetar central al taxei depinde de nivelul cheltuielilor care trebuie acoperite;

                  (b)

                  sau percepe o taxă care să acopere cheltuielile efective.

            5.   Statele membre ale căror costuri salariale, structură a unităților și raport între medicii veterinari și inspectori nu corespund cu media comunitară luată ca bază de calcul pentru sumele forfetare stabilite la punctul 1 și la punctul 2 litera (a) pot deroga de la aceste sume optând pentru reducerea lor până la valoarea costurilor reale de inspecție:

                  (a)

                  la modul general, în cazul în care costul vieții și costurile salariale prezintă diferențe foarte mari;

                  (b)

                  pentru o unitate dată, dacă se îndeplinesc condițiile următoare:

                              —

                              numărul minim de sacrificări zilnice trebuie să permită planificarea ocupării personalului de inspecție calificat;

                              —

                              numărul de animale sacrificate trebuie să fie constant, astfel încât, prin planificarea livrărilor de animale, să se poată dispune în mod rațional de personalul de inspecție;

                              —

                              unitatea trebuie să beneficieze de o organizare și o planificare stricte, iar sacrificările trebuie efectuate rapid, permițând astfel o utilizare optimă a personalului de inspecție;

                              —

                              nu trebuie să existe perioade de așteptare sau alți timpi morți pentru personalul de inspecție;

                              —

                              trebuie să se garanteze o uniformitate optimă a animalelor destinate sacrificării din punctul de vedere al vârstei, al dimensiunii, al greutății și al stării de sănătate.

                        Aplicarea acestor derogări nu trebuie să conducă, în nici un caz, la reduceri cu peste 55 % ale sumelor care figurează la punctul 1 și la punctul 2 litera (a).

                  (a)

                  Taxele menționate la punctele 1, 2 și 3 sunt percepute, după caz, la abator, la secția de tranșare sau la antrepozitul frigorific. Ele sunt suportate de producătorul sau de proprietarul care efectuează operațiunile menționate anterior, cu posibilitatea ca aceștia să transfere obligația de plată a taxei percepute pentru operația în cauză persoanei fizice sau juridice în numele cărora au fost efectuate operațiunile respective. În cazul în care inspecția sanitară veterinară a păsărilor vii se efectuează în exploatația de origine, în conformitate cu Directiva 71/118/CEE, se poate percepe exploatației de origine o sumă echivalentă cu până la 20 % din sumele forfetare stabilite la punctul 1 litera (e).

                  (b)

                  Prin derogare de la noțiunea de loc de percepere, menționată la litera (a) prima teză, în cazul unităților care efectuează mai multe operațiuni și în cazul lanțurilor de producție care cuprind mai multe operațiuni, statele membre pot percepe o taxă globală care să includă diferitele sume o singură dată și într-un singur loc.

                  (c)

                  În cazul în care taxa percepută la abator acoperă totalitatea cheltuielilor de inspecție prevăzute la litera (a), statul membru nu mai percepe taxe la secția de tranșare și la antrepozitul frigorific.

            CAPITOLUL II
      Taxele care se aplică cărnii care intră sub incidența Directivei 72/462/CEE, a capitolului III din Directiva 71/118/CEE, a capitolului III din Directiva 92/45/CEE și a anexei I capitolul 11 din Directiva 92/118/CEE
      1.   Taxa menționată la articolul 1 se stabilește la un nivel forfetar minim de 5 ECU pe tonă (cu os), cu o valoare minimă de 30 ECU pe lot.
      Cu toate acestea, statele membre pot deroga de la această sumă optând pentru majorarea acesteia până la atingerea costurilor reale.
      2.   Cu toate acestea, statele membre pot menține, până la 30 iunie 1997, valori reduse ale taxei pentru importurile provenind de la una dintre țările care, până la data de 20 februarie 1995, au început negocierile cu Uniunea Europeană în vederea încheierii unui acord global de echivalență în materie de garanții veterinare (sănătatea animală și sănătatea publică) care să fie bazat pe principiul tratamentului reciproc și pentru care să fi fost realizat un astfel de acord până la 31 decembrie 1996.
      Cuantumul taxei care trebuie percepută la importurile provenite dintr-o țară terță menționată în primul paragraf se va stabili, după încheierea acordului global de echivalență cu țara terță respectivă în conformitate cu procedura stabilită la punctul 3, luând în considerare următoarele principii:

                  —

                  frecvența controalelor;

                  —

                  valoarea taxei aplicată de țara terță respectivă la importurile provenite din Uniunea Europeană;

                  —

                  eliminarea altor tarife percepute de țara terță, cum ar fi depozitul obligatoriu sau perceperea unei garanții sanitare.

            3.   Atunci când se adoptă deciziile prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Directiva 90/675/CEE și în conformitate cu aceeași procedură, sumele definite la punctul 1 sunt ajustate în funcție de reducerea frecvenței stabilite a controalelor.
      În momentul luării acestor decizii, Comisia ține seama în special de garanțiile oferite de țările terțe în ceea ce privește acceptarea principiului de regionalizare și a altor principii comunitare.
      4.   Taxa prevăzută la punctul 1 este suportată de importator sau de către agentul său vamal și se percepe la punctul vamal de care depinde punctul de control la frontieră sau direct la punctul de control.
      5.   Statele membre pot aloca o parte din totalul taxelor percepute stabilite în prezentul capitol unui fond de solidaritate pentru sănătate destinat să întărească serviciile veterinare pentru a le permite să reacționeze mai bine în cazul izbucnirii unei boli exotice.
      CAPITOLUL III
      Taxele care se aplică produselor pescărești reglementate de Directiva 91/493/CEE
      Secțiunea I
      Produse pescărești reglementate de capitolul I din Directiva 91/493/CEE
      Taxa prevăzută la articolul 1 se stabilește în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), în modul următor:

                  (a)

                  statele membre percep o taxă pentru cheltuielile de inspecție care rezultă în urma controalelor oficiale prevăzute la capitolul V punctul II din anexa la Directiva 91/493/CEE;

                  (b)

                  taxa prevăzută la litera (a) se stabilește la 1 ECU pe tonă de produse pescărești și la 0,5 ECU pe tonă pentru cantitățile care depășesc 50 de tone. Această taxă se percepe cu ocazia primei introduceri pe piață, în afară de cazul în care a fost deja percepută la debarcare, și este întotdeauna suportată de primul cumpărător. Statele membre pot să prevadă un sistem care să permită totalizarea cantităților de produse pescărești pentru o perioadă determinată și un regim de percepere centralizat care să intervină la prima vânzare;

                  (c)

                  prin derogare de la litera (b), taxa percepută pentru speciile menționate în anexa II la Regulamentul (CEE) nr. 3703/85 al Comisiei nu poate depăși 50 ECU pe lot descărcat, cu condiția ca și costurile reale să nu depășească această sumă;

                  (d)

                  perceperea taxei prevăzute la litera (a) nu aduce atingere perceperii taxei prevăzute la punctul 2 în cazul transformării ulterioare a produselor pescărești și nu aduce atingere punctului 7 litera (b).

                  (a)

                  Statele membre percep o taxă pentru cheltuielile de inspecție care rezultă, în special, în urma controalelor oficiale efectuate în conformitate cu capitolul V punctul I din anexa la Directiva 91/493/CEE și a controalelor oficiale prevăzute la capitolul V punctul II;

                  (b)

                  taxa prevăzută la litera (a) se stabilește la 1 ECU și se percepe pentru fiecare tonă de produse pescărești care intră într-o unitate în care urmează a fi preparate și/sau transformate sau care provin de pe un vas fabrică.
                  În plus, în cazul inspectării unui vas fabrică în străinătate, statele membre percep costul real al inspecției respective;

                  (c)

                  la cererea unui stat membru, însoțită de documentele justificative necesare, se poate stabili o valoare mai mică a taxei pentru speciile menționate la punctul 1 litera (c), în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE.

                  (a)

                  În cazul în care, după o examinare atentă a costurilor controalelor prevăzute la punctul 1 litera (a) pentru un anumit produs, pe teritoriul său, un stat membru consideră că taxele percepute în conformitate cu punctul 1 litera (b) nu poate acoperi costurile reale, acesta este autorizat să stabilească un regim de percepere în funcție de numărul de ore lucrate pentru produsul respectiv;

                  (b)

                  în cazul în care, după o examinare atentă a costurilor controalelor prevăzute la punctul 2 litera (a) pentru un anumit produs, pe teritoriul său, un stat membru consideră că taxele percepute în conformitate cu punctul 2 litera (b) într-o unitate dată nu poate acoperi costurile reale, acesta este autorizat să stabilească un regim de percepere în funcție de numărul de ore lucrate pentru unitățile care transformă produsul respectiv.
                  Statul membru care optează pentru regimul de percepere în funcție de numărul de ore lucrate trebuie să poată dovedi Comisiei că taxele percepute prevăzute la punctul 1 litera (a) și la punctul 2 litera (b) nu acoperă costurile reale.

                  (a)

                  Statele membre sunt autorizate să reducă cuantumul taxei prevăzute la punctul 1 litera (b), cu condiția ca operațiunile de control prevăzute la punctul 1 să fie facilitate de:

                              —

                              clasificarea în funcție de prospețime și/sau dimensiune efectuată (efectuate) în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 103/76 și Regulamentul (CEE) nr. 104/76 sau recunoscută (recunoscute) în conformitate cu normele naționale și/sau

                              —

                              gruparea primelor tranzacții de vânzare, în special într-o bursă de pește sau într-o o piață en-gros.

                        Aplicarea dispozițiilor menționate anterior nu poate conduce, în nici un caz, la reduceri de peste 55 %.
                  Cu toate acestea, la cererea unui stat membru, însoțită de documentele justificative necesare, se poate stabili o reducere suplimentară în conformitate cu procedura stabilită la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE;

                  (b)

                  statele membre sunt autorizate să reducă valoarea taxei prevăzute la punctul 2 atunci în cazul în care:

                              —

                              operațiunile de preparare sau de transformare se efectuează într-o locație unde are loc și prima vânzare sau transformarea și/sau

                              —

                              condițiile de funcționare și garanțiile oferite prin autocontrol, pentru o unitate dată, permit o reducere a necesarului de personal de inspecție.

                        Aplicarea dispozițiilor menționate anterior nu poate conduce, în nici un caz, la reduceri de peste 55 %.
                  Cu toate acestea, la cererea unui stat membru, însoțită de documentele justificative necesare, se poate stabili o reducere suplimentară în conformitate cu procedura stabilită la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE.

            5.   Statele membre percep un cuantum echivalent cu costul real necesar pentru controalele produselor pescărești în unitățile care nu efectuează decât refrigerare, congelare, ambalare sau antrepozitare. Cu toate acestea, în cazul în care taxa percepută în conformitate cu punctele 1 și 2 acoperă totalitatea cheltuielilor de inspecție rezultate în urma controalelor prevăzute la capitolul V din anexa la Directiva 91/493/CEE, statul membru nu percepe taxa prevăzută de prezentul punct.

                  (a)

                  Taxa prevăzută la punctele 2 și 5 este suportată de producător sau de proprietarul unității care efectuează operațiunile în cauză, aceștia având posibilitatea de a transfera obligația de plată a taxei percepute pentru operația în cauză persoanei fizice sau juridice pe seama cărora au fost efectuate operațiunile respective;

                  (b)

                  Pentru produsele pescărești destinate preparării și/sau prelucrării ulterioare pe teritoriul lor, statele membre pot percepe o taxă globală care să includă diferitele sume percepute o singură dată și într-un singur loc.
                  Statele membre care doresc să recurgă la această posibilitate informează în prealabil Comisia cu privire la acest lucru.

            7.   Statele membre pun în aplicare un sistem prin care să se poată controla dacă taxa prevăzută de prezentul capitol a fost achitată sau nu de operatorii în cauză.
      În special, statele membre se asigură, în conformitate cu dispozițiile naționale, că operatorii primesc o atestare scrisă sau orice altă dovadă care să justifice plata individuală sau globală a taxelor prevăzute la punctul 1 litera (a) din prezentul capitol, cu excepția cazului produselor pescărești destinate preparării sau prelucrării pe teritoriul statului membru unde au fost debarcate, cu condiția ca valoarea globală a taxei să fie plătită în unitatea de transformare sau preparare.
      Dacă este necesar, se stabilesc norme de aplicare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE.
      Statele membre informează Comisia cu privire la aceasta.
      8.   Fără a aduce atingere respectării valorilor taxelor prevăzute de prezenta secțiune, Finlanda și Suedia – ținând seama de derogările structurale de care beneficiază în cadrul organizării comune a pieței prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 3759/92 – pot fi autorizate, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE, să aplice modalități alternative de percepere, pe baza unor documente justificative adecvate, până la finalizarea revizuirii prevăzute la articolul 3 din Directiva 96/43/CE.
      Secțiunea II
      Produse pescărești reglementate de capitolul II din Directiva 91/493/CEE
      1.   În cazul produselor pescărești menționate la articolul 10 al doilea paragraf din Directiva 91/493/CEE, se aplică dispozițiile prevăzute la secțiunea I punctul 1.
      În plus, statele membre percep o sumă suplimentară care să acopere cheltuielile de inspecție inerente acestui tip de vas, precum și cele de descărcare, cu cel puțin 1 ECU pe tonă descărcată.
      2.   Pentru alte produse pescărești decât cele menționate la punctul 1, deci pentru toate produsele pescărești care trebuie să treacă printr-un punct de control la frontieră, taxa prevăzută la articolul 1 se stabilește, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), la valoarea forfetară minimă de 5 ECU pe tonă, cu un cuantum minim de 30 ECU pe lot, iar, pentru cantitățile de peste 100 de tone, suma forfetară minimă de 5 ECU se va reduce la:

                  —

                  1,5 ECU pe tonă suplimentară pentru produsele pescărești care nu au suferit nici o transformare, cu excepția eviscerării;

                  —

                  2,5 ECU pe tonă suplimentară pentru celelalte produse pescărești.

            3.   Atunci când se adoptă deciziile prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Directiva 90/675/CEE și în conformitate cu aceeași procedură, sumele stabilite la punctul 2 se ajustează în funcție de reducerea frecvenței stabilite a controalelor.
      Cu ocazia adoptării acestor decizii, Comisia ține seama, în special, de garanțiile oferite de țările terțe cu privire la acceptarea principiilor de regionalizare, de echivalență, de reciprocitate și a celorlalte principii comunitare, îndeosebi atunci când țările terțe sunt părți la un acord global de echivalență cu Comunitatea în materie de garanții veterinare (sănătate animală și sănătate publică).
      Aplicarea acestei ajustări nu poate, în nici un caz, să conducă la taxe mai mici decât sumele percepute în conformitate cu secțiunea I punctul 1 litera (b) și punctul 2 litera (b) pentru produsele debarcate de pe nave care navighează sub pavilion comunitar.
      Perceperea acestei taxe nu aduce atingere perceperii celei prevăzute la punctul 2 litera (b) din capitolul I în caz de transformare ulterioară.
      În scopul aplicării prezentului capitol, statele membre aplică, în cazul importurilor debarcate de pe navele care navighează sub pavilionul Groenlandei, taxele prevăzute la secțiunea I.
      4.   Statele membre pot deroga de la dispozițiile punctului 2 prin majorarea taxelor până la nivelul costurilor reale.
      5.   Taxa prevăzută la punctul 2 este suportată de importator – sau de agentul său vamal – și este percepută la punctul vamal de care depinde punctul de control la frontieră sau direct la punctul de control la frontieră.
      6.   Statele membre sunt autorizate să aplice până la 31 decembrie 1999 taxele prevăzute la secțiunea I pentru importurile debarcate de pe navele de pescuit aparținând unor societăți mixte înregistrate în conformitate cu dispozițiile comunitare în vigoare.

      ANEXA B
      TAXE DESTINATE SĂ ASIGURE EFECTUAREA CONTROALELOR ANIMALELOR VII ȘI ALE PRODUSELOR DE ORIGINE ANIMALĂ PREVĂZUTE DE DIRECTIVA 96/23/CEE
      1.   Taxa prevăzută la articolul 2 se stabilește în modul următor:

                  (a)

                  pentru animalele vii destinate sacrificării și carnea reglementate de anexa A capitolul I: 1,35 ECU pe tonă de carne de animal sacrificat;

                  (b)

                  pentru produsele de acvacultură reglementate de anexa A capitolul III: 0,1 ECU pe tonă comercializată;

                  (c)

                  pentru lapte și produse lactate: 0,02 ECU pe mia de litri de lapte crud materie primă;

                  (d)

                  pentru produse din ouă: suma echivalentă costului real al controlului;

                  (e)

                  pentru miere: statele membre pot percepe o sumă care să acopere costul real de inspecție sau de control.

            2.   Respectând cuantumurile stabilite la punctul 1, statele membre pot opta pentru unul din regimurile următoare:

                  (a)

                  taxa prevăzută la punctul 1 se percepe integral într-o unitate care face parte din lanțul de producție:

                              —

                              abator, pentru taxa prevăzută la punctul 1 litera (a);

                              —

                              unitate de preparare și/sau transformare, pentru taxa prevăzută la punctul 1 litera (b);

                              —

                              unitate de colectare a laptelui crud, pentru taxa prevăzută la punctul 1 litera (c);

                  (b)

                  taxa prevăzută la punctul 1 se repartizează pe ansamblul stadiilor de producție, inclusiv stadiul de creștere a animalelor, în conformitate cu criteriile care urmează a fi stabilite de statele membre.

            3.   Taxa prevăzută la punctul 1 este suportată de producător sau de proprietarul unității sau unităților în cauză, aceștia având posibilitatea de a transfera obligația de plată a taxei de perceput pentru operația vizată persoanei fizice sau juridice pe seama cărora au fost efectuate operațiunile.

      ANEXA C
      TAXELE CARE TREBUIE PERCEPUTE PENTRU ANIMALE VII
      CAPITOLUL I
      Animale vii și produse animaliere menționate în Directiva 90/425/CEE
      1.   Pentru a se asigura finanțarea controalelor la sursă este necesară perceperea unei taxe.
      2.   Domeniul de aplicare, valoarea taxei, normele de aplicare și, în special, debitorii, precum și excepțiile, se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 8.
      CAPITOLUL II
      Animale vii destinate importului care intră sub incidența Directivei 91/496/CEE
      1.   Taxa prevăzută la articolul 3 se stabilește:

                  (a)

                  pentru animalele din speciile menționate în anexa A capitolul I la un nivel forfetar de 5 ECU pe tona de greutate animal viu, cu un cuantum minim de 30 ECU pe lot;

                  (b)

                  pentru animalele din alte specii, costul real al inspecției exprimat fie pe animal, fie pe tonă importată, cu un cuantum minim de 30 ECU pe lot, acest cuantum minim neaplicându-se în cazul importurilor de specii menționate în Decizia 92/432/CEE a Comisiei.

            Cu toate acestea, statele membre pot deroga de la acest cuantum optând pentru majorare, până la atingerea costurilor reale.
      2.   Pentru importurile provenite dintr-una din țările care – la data de 20 februarie 1995 – au început negocierile cu Uniunea Europeană în vederea încheierii unui acord global de echivalență în materie de garanții veterinare (sănătate animală și sănătate publică), bazat pe principiul tratamentului reciproc și pentru care s-a stabilit un acord la 31 decembrie 1996, statele membre pot menține niveluri reduse ale taxei până la 30 iunie 1997.
      Cuantumul taxei care trebuie percepută pentru importurile provenite dintr-una din țările terțe menționate în primul paragraf se va stabili în acordul global de echivalență cu țara terță respectivă, luând în considerare următoarele principii:

                  —

                  frecvența controalelor;

                  —

                  nivelul taxei aplicate de țara terță respectivă pentru importurile provenind din Uniunea Europeană;

                  —

                  eliminarea altor tarife percepute de țara terță, cum ar fi depozitul obligatoriu sau perceperea unei garanții sanitare.

            3.   Taxa menționată la punctul 1 este suportată de importator sau de către agentul său vamal și se percepe la punctul vamal de care depinde punctul de control la frontieră sau direct la punctul de control la frontieră.
      4.   La cererea unui stat membru, însoțită de documentele justificative adecvate și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 18 din Directiva 89/662/CEE, se poate aplica un nivel redus pentru importurile provenite din anumite țări terțe.
      5.   Statele membre pot o parte din totalul taxelor prevăzute de prezentul capitol unui fond de solidaritate pentru sănătate destinat să întărească serviciile veterinare pentru a le permite să reacționeze mai bine în cazul apariției unei boli exotice.

      (1)  JO L 125, 23.5.1996, p. 10.


title: Directiva 1999/16/CE a Comisiei din 16 martie 1999 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 77/540/CEE a Consiliului privind lămpile de staționare ale autovehiculelorText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

31999L0016

Official Journal L 097 , 12/04/1999 P. 0033 - 0044 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 23 P. 315  - 327

		19990316Directiva 1999/16/CE a Comisieidin 16 martie 1999de adaptare la progresul tehnic a Directivei 77/540/CEE a Consiliului privind lămpile de staționare ale autovehiculelor(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora [1], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului [2] și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,având în vedere Directiva 77/540/CEE a Consiliului din 28 iunie 1977 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la lămpile de staționare ale autovehiculelor [3], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare a Austriei, a Finlandei și a Suediei și, în special, articolul 10 al celei dintâi,întrucât:(1) Directiva 77/540/CEE este una dintre directivele speciale care fac parte din procedura de omologare CE de tip instituită prin Directiva 70/156/CEE; întrucât, prin urmare, dispozițiile stabilite în Directiva 70/156/CEE referitoare la sistemele, componentele și unitățile tehnice separate ale vehiculelor se aplică Directivei 77/540/CEE.(2) Îndeosebi articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE prevăd ca fiecare directivă individuală să cuprindă în anexă o fișă de informații, precum și un certificat de omologare de tip întocmit în conformitate cu anexa VI la Directiva 70/156/CEE, în scopul informatizării omologării; întrucât certificatul de omologare de tip prevăzut de Directiva 77/540/CEE ar trebui modificat în mod corespunzător.(3) Procedurile în cauză ar trebui simplificate pentru a menține echivalența instituită prin articolul 9 alineatul (2) din Directiva 70/156/CEE între anumite directive speciale și regulamentele corespunzătoare ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU); întrucât, în primă etapă, cerințele tehnice ale Directivei 77/540/CEE ar trebui înlocuite cu cele ale Regulamentului nr. 77 al CEE-ONU printr-un sistem de trimiteri încrucișate.(4) Este necesar să se asigure respectarea cerințelor Directivei 76/756/CEE a Consiliului [4], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 97/28/CE a Comisiei [5], și ale Directivei 76/761/CEE a Consiliului [6], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 1999/17/CE a Comisiei [7].(5) Întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic înființat prin Directiva 70/156/CEE,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 77/540/CEE se modifică după cum urmează:1. La articolul 1, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:"(1) Fiecare stat membru acordă omologarea CE pentru orice tip de lampă de staționare care îndeplinește cerințele de construcție și de încercare stabilite în anexele corespunzătoare".2. La articolul 2, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:"Pentru fiecare tip de lampă de staționare pe care o omologhează în temeiul articolului 1, statele membre eliberează producătorului o marcă de omologare CE de tip pentru componente în conformitate cu modelul prezentat în apendicele 3 la anexa I".3. Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 4Autoritățile competente ale statelor membre se informează reciproc, prin procedurile specificate la articolul 4 alineatul (6) din Directiva 70/156/CEE, în legătură cu fiecare omologare pe care au acordat-o, au refuzat-o sau au retras-o în temeiul prezentei directive".4. Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 9În sensul prezentei directive, prin "vehicul" se înțelege orice autovehicul destinat circulației rutiere, cu sau fără caroserie, având cel puțin patru roți și o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h, precum și remorcile acestuia, cu excepția vehiculelor care se deplasează pe șine, a tractoarelor agricole și forestiere și a tuturor utilajelor mobile."5. Anexele se înlocuiesc cu textul din anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Începând cu 1 octombrie 1999 sau, în cazul în care publicarea textelor menționate la articolul 3 se amână după 1 aprilie 1999, la șase luni de la data publicării efective a acestor texte, din motive legate de lămpile de staționare, statele membre:- nu pot să refuze acordarea omologării CE sau a omologării naționale a unui tip de vehicul sau a unui tip de lampă de staționare;- nu pot să interzică înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor sau vânzarea sau introducerea în circulație a lămpilor de staționare,cu condiția ca lămpile de staționare să îndeplinească cerințele Directivei 77/540/CEE, astfel cum a fost modificată ultima dată prin prezenta directivă, și ca instalarea lor pe vehicule să fie conformă cu cerințele stabilite în Directiva 76/756/CEE.(2) Începând cu 1 aprilie 2000, statele membre:- nu mai acordă omologarea CE;- pot refuza acordarea omologării naționalepentru orice tip de vehicul, din motive legate de lămpile de staționare, și pentru orice tip de lampă de staționare, dacă nu sunt îndeplinite cerințele Directivei 77/540/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.(3) Începând cu 1 aprilie 2001, cerințele Directivei 77/540/CEE referitoare la lămpile de staționare, astfel cum sunt modificate prin prezenta directivă, se aplică în sensul articolului 7 alineatul (2) din Directiva 70/156/CEE.(4) Fără a aduce atingere alineatelor (2) și (3), în ceea ce privește piesele de schimb, statele membre continuă să acorde omologarea CE de tip pentru lămpi de staționare și să permită vânzarea și introducerea în circulație a acestora în conformitate cu versiunile anterioare ale Directivei 77/540/CEE, cu condiția ca aceste lămpi de staționare:- să fie destinate montării pe vehicule puse deja în circulație;- să fie conforme cu cerințele directivei menționate care se aflau în vigoare la data înmatriculării inițiale a vehiculelor.Articolul 3Alineatele și anexele Regulamentului nr. 77 al CEE - ONU menționate la punctul 1 din anexa II se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene înainte de 1 aprilie 1999.Articolul 4(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 octombrie 1999; cu toate acestea, în cazul în care publicarea textelor menționate la articolul 3 se amână după 1 aprilie 1999, statele membre duc la îndeplinire această obligație la șase luni de la data publicării efective a acestor texte. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Statele membre aplică actele respective începând cu 1 octombrie 1999 sau, în cazul în care publicarea textelor menționate la articolul 3 se amână după 1 aprilie 1999, la șase luni de la data publicării efective a textelor respective.Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 5Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 6Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 16 martie 1999Pentru ComisieMartin BangemannMembru al Comisiei[1] JO L 42, 23.2.1970, p. 1.[2] JO L 11, 16.1.1999, p. 25.[3] JO L 220, 29.8.1977, p. 83.[4] JO L 262, 27.9.1976, p. 1.[5] JO L 171, 30.6.1997, p. 1.[6] JO L 262, 27.9.1976, p. 96.[7] JO L 97, 12.4.1999, p. 45.--------------------------------------------------19990316ANEXĂ""19990316LISTA ANEXELORANEXA I: Dispoziții administrative pentru omologarea de tipApendicele 1: Fișa de informațiiApendicele 2: Certificatul de omologare de tipApendicele 3: Modele de marcă de omologare CE de tip pentru componenteANEXA II: Cerințe tehnice""19990316ANEXA IDISPOZIȚII ADMINISTRATIVE PENTRU OMOLOGAREA DE TIP1. CEREREA PENTRU OMOLOGAREA CE DE TIP PENTRU COMPONENTE1.1. Cererea de omologare CE, în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE, a unui tip de lampă de staționare se înaintează de către producător.1.2. În apendicele 1 este prezentat un model de fișă de informații.1.3. Serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor în vederea omologării de tip trebuie să îi fie prezentate următoarele elemente:1.3.1. Două mostre echipate cu lampa sau lămpile recomandate; în cazul în care lămpile de staționare pot fi montate numai pe una din părțile vehiculului, cele două mostre prezentate pot fi identice și destinate pentru montarea numai pe partea dreaptă sau numai pe partea stângă a vehiculului.2. MARCAJE2.1. Dispozitivele prezentate pentru omologarea CE de tip pentru componente trebuie să poarte:2.1.1. denumirea sau marca comercială a producătorului;2.1.2. în cazul lămpilor cu surse luminoase înlocuibile: tipul (tipurile) prescrise de lampă cu incandescență prescris(e);2.1.3. în cazul lămpilor cu surse luminoase neînlocuibile: tensiunea și puterea nominale.2.2. Aceste marcaje trebuie să fie perfect lizibile și rezistente la ștergere și aplicate pe suprafața iluminantă sau pe una din suprafețele iluminante ale dispozitivului. Marcajele trebuie să fie vizibile din exterior atunci când dispozitivul este montat pe vehicul.2.3. Fiecare dispozitiv dispune de spațiu suficient pentru a permite aplicarea mărcii de omologare de tip pentru componente. Acest spațiu este indicat pe desenele menționate în apendicele 1.3. ACORDAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP PENTRU COMPONENTE3.1. În cazul în care sunt îndeplinite cerințele corespunzătoare, se acordă omologarea CE de tip în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) și, după caz, cu articolul 4 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.3.2. În apendicele 2 este prezentat un model de certificat de omologare CE de tip.3.3. Fiecărui tip de lampă de staționare omologat i se atribuie un număr de omologare în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Același stat membru nu poate să atribuie același număr unui alt tip de lampă de staționare.3.4. În cazul în care se solicită omologarea CE a unui tip de dispozitiv de iluminare și de semnalizare luminoasă care include o lampă de staționare și alte lămpi, se poate atribui un număr unic de omologare CE de tip pentru componente, cu condiția ca lampa de staționare să fie conformă cu cerințele prezentei directive și ca fiecare dintre celelalte lămpi care fac parte din dispozitivul de iluminare și de semnalizare luminoasă pentru care se solicită omologarea CE de tip pentru componente să fie conformă cu dispozițiile directivei individuale care se aplică fiecărei lămpi.4. MARCA DE OMOLOGARE CE DE TIP PENTRU COMPONENTE4.1. Pe lângă marcajele menționate la punctul 2.1, fiecare lampă de staționare conformă cu tipul omologat în temeiul prezentei directive trebuie să aibă aplicată o marcă de omologare CE de tip pentru componente.4.2. Acest marcaj se compune din:4.2.1. litera "e" încadrată într-un dreptunghi, urmată de numărul sau de grupul de litere distinctive atribuite statului membru care a acordat omologarea de tip.1  pentru Germania2  pentru Franța3  pentru Italia4  pentru Țările de Jos5  pentru Suedia6  pentru Belgia9  pentru Spania11  pentru Regatul Unit12  pentru Austria13  pentru Luxemburg17  pentru Finlanda18  pentru Danemarca21  pentru Portugalia23  pentru GreciaIRL  pentru Irlanda;4.2.2. în vecinătatea dreptunghiului, "numărul de omologare de bază" cuprins în secțiunea a 4-a numărului omologării de tip menționat în anexa VII la Directiva 70/156/CEE, precedat de cele două cifre care indică numărul de ordine atribuit celei mai recente modificări tehnice importante a Directivei 77/540/CEE la data acordării omologării CEE de tip. În prezenta directivă numărul de ordine este 00;4.2.3. atunci când o lampă emite o lumină portocalie către față și spate, lampa trebuie să fie marcată cu o săgeată care să indice orientarea sa, săgeata fiind îndreptată către partea din față a vehiculului.4.3. Marca de omologare CE de tip pentru componente trebuie aplicată pe dispersorul lămpii sau pe unul dintre dispersoare în așa fel încât să fie rezistentă la ștergere și perfect lizibilă chiar și atunci când lămpile sunt montate pe vehicul.4.4. În apendicele 3 este prezentat un exemplu de marcă de omologare CE de tip pentru componente.4.5. Atunci când se atribuie un număr unic de omologare CE de tip pentru componente, în conformitate cu punctul 3.4 de mai sus, pentru un tip de dispozitiv de iluminare și de semnalizare luminoasă compus dintr-o lampă de staționare și alte lămpi, se poate aplica o singură marcă de omologare CE de tip pentru componente, care este formată din:4.5.1. litera "e" încadrată într-un dreptunghi, urmată de numărul sau de grupul de litere distinctive atribuite statului membru care a acordat omologarea de tip (a se vedea punctul 4.2.1);4.5.2. numărul de omologare de bază (a se vedea punctul 4.2.2, prima jumătate a tezei);4.5.3. după caz, săgeata necesară, în măsura în care se referă la ansamblul de lămpi ca întreg.4.6. Această marcă poate fi amplasată oriunde pe lămpile grupate, combinate sau încorporate reciproc, cu condiția:4.6.1. să fie vizibilă după montarea lămpilor;4.6.2. ca nicio componentă care transmite lumină aparținând lămpilor grupate, combinate sau încorporate reciproc să nu poată fi îndepărtată fără a antrena, în același timp, îndepărtarea mărcii de omologare.4.7. Se aplică simbolul de identificare pentru fiecare lampă, în funcție de fiecare directivă în temeiul căreia a fost acordată omologarea CE de tip pentru componente, precum și numărul de ordine (a se vedea punctul 4.2.2, a doua jumătate a tezei) și, după caz, litera "D" și săgeata corespunzătoare:4.7.1. fie pe suprafața electroluminescentă corespunzătoare;4.7.2. fie grupat, în așa fel încât fiecare din lămpile grupate, combinate sau încorporate reciproc să poată fi identificate în mod clar.4.8. Dimensiunile elementelor constitutive ale acestei mărci nu trebuie să fie mai mici decât dimensiunile minime specificate pentru mărcile individuale de diversele directive în temeiul cărora s-a acordat omologarea CE de tip pentru componente.5. MODIFICĂRI ADUSE TIPULUI ȘI REVIZUIRI ALE OMOLOGĂRILOR5.1. În cazul unor modificări aduse tipului omologat în temeiul prezentei directive, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.6. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI6.1. De regulă, măsurile de asigurare a conformității producției se adoptă în conformitate cu dispozițiile stabilite în articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.6.2. Fiecare lampă de staționare trebuie să îndeplinească condițiile specificate de prezenta directivă. Cu toate acestea, în cazul unei lămpi de staționare selectate aleatoriu din producția în serie, cerințele privind intensitatea minimă a luminii emise [măsurată cu o lampă standard cu incandescență, astfel cum se menționează la alineatul (8) [*]] se limitează, în fiecare direcție corespunzătoare, la 80 % din valorile minime specificate la punctele 7.1 și 7.2 [*]. În aceleași condiții, valorile maxime prescrise pot fi depășite cu 20 %.""19990316Apendicele 1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""19990316Apendicele 2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""19990316Apendicele 3EXEMPLU DE MARCĂ DE OMOLOGARE CE DE TIP PENTRU COMPONENTE+++++ TIFF +++++Dispozitivul care poartă marca de omologare CE de tip pentru componente prezentată mai sus este o lampă de staționare, tip omologat în Germania (e1) în temeiul prezentei directive (00) cu numărul de omologare de bază 1471.""19990316ANEXA IICERINȚE TEHNICE1. Cerințele tehnice sunt cele stabilite în alineatele (2), (6) - (9) și în anexele 3 - 5 la Regulamentul nr. 77 al CEE-ONU, care este constituit dintr-o consolidare a următoarelor documente:- regulamentul în forma sa inițială (00) [1];- suplimentele 1 și 2 la Regulamentul nr. 77, inclusiv modificările [2];- suplimentul 3 la Regulamentul nr. 77 [3];- suplimentul 4 la Regulamentul nr. 77 [4];cu următoarele excepții:1.1. Trimiterile la "Regulamentul nr. 48" se interpretează ca trimiteri la "Directiva 76/756/CEE".1.2. Trimiterile la "Regulamentul nr. 37" se interpretează ca trimiteri la "Anexa VII la Directiva 76/761/CEE."""[*] Din documentele menționate la punctul 1 din anexa II la prezenta directivă.[1] [2] [3] [4] TRANS/WP. 29/530.--------------------------------------------------


title: Directiva 2007/54/CE a Comisiei din 29 august 2007 de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice, în scopul adaptării anexelor II și III la progresul tehnic (Text cu relevanță pentru SEE )

text:
               30.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 226/21

      DIRECTIVA 2007/54/CE A COMISIEI

   din 29 august 2007
   de modificare a Directivei 76/768/CEE a Consiliului cu privire la produsele cosmetice, în scopul adaptării anexelor II și III la progresul tehnic
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la produsele cosmetice (1), în special articolul 8 alineatul (2),
   după consultarea Comitetului științific pentru produse destinate consumatorilor,
   întrucât:

               (1)

               În urma publicării în 2001 a unui studiu științific intitulat „Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk” (Utilizarea unor coloranți permanenți pentru păr și riscul apariției cancerului la vezica urinară), Comitetul științific pentru produse cosmetice și produse nealimentare, înlocuit cu Comitetul științific pentru produse destinate consumatorilor (CSPC) prin Decizia 2004/210/CE a Comisiei (2), a ajuns la concluzia că riscurile posibile sunt îngrijorătoare. Comitetul a recomandat Comisiei să ia noi măsuri pentru a controla utilizarea substanțelor colorante pentru păr.

               (2)

               Comitetul științific pentru produse destinate consumatorilor a recomandat, de asemenea, o strategie generală de evaluare a siguranței substanțelor colorante pentru păr, inclusiv cerințele pentru testarea posibilei genotoxicități/mutagenicități a substanțelor colorante pentru păr.

               (3)

               În urma avizelor emise de CSPC, Comisia împreună cu statele membre și părțile interesate au convenit asupra unei strategii generale de reglementare a substanțelor colorante pentru păr, conform căreia industria producătoare a fost invitată să prezinte dosare conținând date științifice privind substanțele colorante din vopselele de păr spre a fi evaluate de CSPC.

               (4)

               Substanțele pentru care nu se depun dosare de siguranță actualizate care să permită realizarea unei evaluări corespunzătoare a riscurilor trebuie incluse în anexa II.

               (5)

               Cu toate acestea, 4,4′-diaminodifenilmina și sărurile sale; 4-dietilamino-o-toluidina și sărurile sale; N,N-dietil-p-fenilendiamina și sărurile sale; N,N-dimetil-p-fenilendiamina și sărurile sale; și toluen-3,4-diamina și sărurile sale figurează în prezent cu numerele de referință 8 și 9 în anexa III partea 1, care sunt înregistrări generale. Prin urmare, acestea ar trebui eliminate în mod expres din înregistrările generale din anexa III și incluse în anexa II. Prin urmare, anexele respective ar trebui modificate în consecință.

               (6)

               Prin urmare, Directiva 76/768/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (7)

               Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse cosmetice,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexele II și III la Directiva 76/768/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, cel târziu la 18 martie 2008, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Comisiei îi sunt comunicate de îndată de către statele membre textele respectivelor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.
   Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 18 iunie 2008. Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 29 august 2007.

            Pentru Comisie

         Günter VERHEUGEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 262, 27.9.1976, p. 169. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2007/22/CE a Comisiei (JO L 101, 18.4.2007, p. 11).

      (2)  JO L 66, 4.3.2004, p. 45.

      ANEXĂ
      Directiva 76/768/CEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  În anexa II se adaugă următoarele numere de referință 1244-1328:

                              Nr. de ordine

                              Denumire chimică/Denumirea INCI

                              „1244

                              1-metil-2,4,5-trihidroxibenzen (CAS nr. 1124-09-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1245

                              2,6-dihidroxi-4-metilpiridină (CAS nr. 4664-16-8) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1246

                              5-hidroxi-1,4-benzodioxan și sărurile sale (CAS nr. 10288-36-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1247

                              3,4- metilendioxifenol (CAS nr. 533-31-3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1248

                              3,4-metilendioxianilină (CAS nr. 14268-66-7) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1249

                              Hidroxipiridinonă (CAS nr. 822-89-9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1250

                              3-nitro-4-aminofenoxietanol (CAS nr. 50982-74-6) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1251

                              2-metoxi-4-nitrofenol (CAS nr. 3251-56-7) (4-nitroguaiacol) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1252

                              C.I. Acid Black 131 (CAS nr. 12219-01-1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1253

                              1,3,5-trihidroxibenzen (CAS nr. 108-73-6) (Floroglucină) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1254

                              1,2,4-triacetat de benzen (CAS nr. 613-03-6) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1255

                              2,2’-iminobisetanol, produși de reacție cu epiclorhidrină și 2-nitro-1,4-benzendiamină (CAS nr. 68478-64-8) și (CAS nr. 158571-58-5) (HC Blue nr. 5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1256

                              N-metil-1,4-diaminoantrachinonă, produși de reacție cu epiclorhidrină și monoetanolamină (CAS nr. 158571-57-4) (HC Blue nr. 4) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1257

                              Acid 4-aminobenzensulfonic (CAS nr. 121-57-3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1258

                              3,3'-(sulfonilbis[(2-nitro-4,1-fenilen)imino)]bis(6-(fenilamino)-benzensulfonat disodic și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1259

                              Bromură de 3(sau 5)-[[4-[benzilmetilamino]fenil]azo]-1,2-(sau 1,4)-dimetil-1H-1,2,4-triazol și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1260

                              (2,2'-[[3-cloro-4-[(2,6-dicloro-4-nitrofenil)azo]fenil]imino]bisetanol (CAS nr. 23355-64-8) (Disperse Brown 1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1261

                              Metilsulfat de 2-[[4-[etil(2-hidroxietil)amino]fenil]azo]-6-metoxi-3-metilbenzotiazol și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1262

                              2-[(4-cloro-2-nitrofenil)azo]-N-(2-metoxifenil)-3-oxobutiramidă (CAS nr. 13515-40-7) (Pigment Yellow 73) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1263

                              2,2'-[3,3'-dicloro[1,1'-bifenil]-4,4'-diil)bis(azo)]bis[3-oxo-N-fenilbutiramidă] (CAS nr. 6358-85-6) (Pigment Yellow 12) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1264

                              Acid 2,2’-(1,2-etenodiil)bis[5-[(4-etoxifenil)azo]benzensulfonic și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1265

                              2,3-dihidro-2,2-dimetil-6-[[4-(fenilazo)-1-naftalenil]azo]-1H-pirimidină (CAS nr. 4197-25-5) (Solvent Black 3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1266

                              Acid 3(sau 5)-[[4-[(7-amino-1-hidroxi-3-sulfonato-2-naftil)azo]-1-naftil]azo]salicilic și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1267

                              Acid 7,7’-(carbonildiimino)bis(4-hidroxi-3-[(2-sulfo-4-[(4-sulfofenil)azo)fenil)azo)- 2-naftalinsulfonic și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1268

                              [μ-[[7,7’-iminobis[4-hidroxi-3-[[2-hidroxi-5-(N-metilsulfamoil)fenil]azo]naftaleno-2-sulfonato]](6-)]]dicuprat(2-) de disodiu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1269

                              3-[(4-acetamidofenil)azo]-4-hidroxi-7-[[[[5-hidroxi-6-(fenilazo)-7-sulfonato-2-naftil]amino]carbonil]amino]naftaleno-2-sulfonat6 de disodiu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1270

                              Acid 2-naftalenosulfonic, 7,7’-(carbonildiimino)bis(4-hidroxi-3-[(2-sulfo-4-[(4-sulfofenil)azo)fenil)azo)- (CAS nr. 25188-41-4) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1271

                              N-[4-[bis[4-(dietilamino)fenil]metilen]-2,5-ciclohexadien-1-iliden]-N-etiletanaminiu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1272

                              2-[[(4-metoxifenil)metilhidrazono]metil]-1,3,3-trimetil-3H-indoliu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1273

                              2-[2-[[(2,4-dimetoxifenil)amino]etenil]-1,3,3-trimetil-3H-indoliu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1274

                              Nigrozină solubilă în alcool (CAS nr. 11099-03-9) (Solvent Black 5), în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1275

                              Clorură de 3,7-bis(dietilamino)-fenoxazin-5-iu (CAS nr. 47367-75-9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1276

                              9-(dimetilamino)benzo[a]fenoxazin-7-iu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1277

                              6-amino-2-(2,4-dimetilfenil)-1H-benzo[de]izochinolin-1,3(2H)-dionă (CAS nr. 2478-20-8) (Solvent Yellow 44) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1278

                              1-amino-4-[[4-[(dimetilamino)metil]fenil]amino] antrachinonă (CAS nr. 12217-43-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1279

                              Acid lacaic (CI Natural Red 25) (CAS nr. 60687-93-6) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1280

                              Acid 5-[(2,4-dinitrofenil)amino]-2-(fenilamino)-benzensulfonic (CAS nr. 15347-52-1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1281

                              4-[(4-nitrofenil)azo]anilină (CAS nr. 730-40-5) (Disperse Orange 3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1282

                              4-nitro-m-fenilendiamină (CAS nr. 5131-58-8) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1283

                              1-amino-4-(metilamino)-9,10-antracendionă (CAS nr. 1220-94-6) (Disperse Violet 4) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1284

                              N-metil-3-nitro-p-fenilendiamină (CAS nr. 2973-21-9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1285

                              N1-(2-hidroxietil)-4-nitro-o-fenilendiamină (CAS nr. 56932-44-6) (HC Yellow nr. 5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1286

                              N1-(tris(hidroximetil)]metil-4-nitro-1,2-fenilendiamină (CAS nr. 56932-45-7) (HC Yellow nr. 3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1287

                              2-nitro-N-hidroxietil-p-anisidină (CAS nr. 57524-53-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1288

                              N,N’-dimetil-N-hidroxietil-3-nitro-p-fenilendiamină (CAS nr. 10228-03-2) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1289

                              3-(N-metil-N-(4-metilamino-3-nitrofenil)amino)propano-1,2-diol (CAS nr. 93633-79-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1290

                              Acid 4-etilamino-3-nitrobenzoic (CAS nr. 2788-74-1) (N-etil-3-nitro PABA) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1291

                              [8-[(4-amino-2-nitrofenil)azo]-7-hidroxi-2-naftil]trimetilamoniu și sărurile sale, cu excepția Basic Red 118 (CAS nr. 71134-97-9) ca impuritate în Basic Brown 17, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1292

                              5-[(4-(dimetilamino)fenil)azo)-1,4-dimetil-1H-1,2,4-triazoliu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1293

                              4-(fenilazo), m-fenilendiamină (CAS nr. 495-54-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1294

                              4-metil-6-(fenilazo)- 1,3-benzendiamină și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1295

                              Acid 5-(acetilamino)-4-hidroxi-3-[(2-metilfenil)azo)-2,7-naftalindisulfonic și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1296

                              4,4’-[(4-metil-1,3-fenilen)bis(azo)]bis(6-metil-1,3-benzenodiamină (CAS nr. 4482-25-1) (Basic Brown 4) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1297

                              3-[(4-[(diamino(fenilazo)fenil)azo)-2-metilfenil)azo)-N,N,N-trimetilbenzen amoniu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1298

                              3-[(4-[(diamino(fenilazo)fenil)azo)-1-metilfenil)azo)-N,N,N-trimetilbenzen amoniu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1299

                              N-[4-[4-(dietilamino)fenil]fenilmetilen]-2,5-ciclohexadien-1-ilideno]-N-etanaminiu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1300

                              1-[(2-hidroxietil)amino]-4-(metilamino)-9,10-antracendionă (CAS nr. 86722-66-9) și derivații și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1301

                              1,4-diamino-2-metoxi-9,10-antracendionă (CAS nr. 2872-48-2) (Disperse Red 11) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1302

                              1,4-dihidroxi-5,8-bis[(2-hidroxietil)amino)antrachinonă (CAS nr. 3179-90-6) (Disperse Blue 7) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1303

                              1-[(3-aminopropil)amino)-4-(metilamino)antrachinonă și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1304

                              N-(6-[(2-cloro-4-hidroxifenil)imino)-4-metoxi-3-oxo-1,4-ciclohexadien-1-il)acetamidă (CAS nr. 66612-11-1) (HC Yellow nr. 8) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1305

                              (6-[(3-cloro-4-(metilamino)fenil)imino)-4-metil-3-oxociclohexa-1,4-dien-1-il)uree (CAS nr. 56330-88-2) (HC Red nr. 9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1306

                              3,7-bis(dimetilamino)-fenotiazin-5-iu și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1307

                              4,6-bis(2-hidroxietoxi)-m-fenilendiamină și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1308

                              5-amino-2,6-dimetoxi-3-hidroxipiridină (CAS nr. 104333-03-1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1309

                              4,4’-diaminodifenilamină (CAS nr. 537-65-5) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1310

                              4-dietilamino-o-toluidină (CAS nr. 148-71-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1311

                              N,N-dietil-p-fenilendiamină (CAS nr. 93-05-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1312

                              N,N-dimetil-p-fenilendiamină (CAS nr. 99-98-9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1313

                              Toluen-3,4-diamină (CAS nr. 496-72-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1314

                              2,4-diamino-5-metilfenoxietanol (CAS nr. 141614-05-3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1315

                              6-amino-o-cresol (CAS nr. 17672-22-9) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1316

                              Hidroxietilaminometil-p-aminofenol (CAS nr. 110952-46-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1317

                              2-amino-3-nitrofenol (CAS nr. 603-85-0) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1318

                              2-cloro-5-nitro-N-hidroxietil-p-fenilendiamină (CAS nr. 50610-28-1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1319

                              2-nitro-p-fenilendiamină (CAS nr. 5307-14-2) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1320

                              Hidroxietil-2,6-dinitro-p-anisidină (CAS nr. 122252-11-3) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1321

                              6-nitro-2,5-piridindiamină (CAS nr. 69825-83-8) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1322

                              3,7-diamino-2,8-dimetil-5-fenil-fenazină și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1323

                              Acid 3-hidroxi-4-[(2-hidroxinaftil)azo)-7-nitronaftalen-1-sulfonic (CAS nr. 16279-54-2) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1324

                              3-[(2-nitro-4-(trifluorometil)fenil)amino)propano-1,2-diol (CAS nr. 104333-00-8) (HC Yellow nr. 6) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1325

                              2-[(4-cloro-2-nitrofenil)amino]etanol (CAS nr. 59320-13-7) (HC Yellow nr. 12) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1326

                              3-[[4-[(2-hidroxietil)metilamino]-2-nitrofenil]amino]-1,2-propandiol (CAS nr. 173994-75-7) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1327

                              3-[[4-[etil(2-hidroxietil)amino]-2-nitrofenil]amino]-1,2-propandiol (CAS nr. 114087-41-1) și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr

                              1328

                              N-[4-[[4-(dietilamino)fenil][4-(etilamino)-1-naftalenil]metilen]-2,5-ciclohexadien-1-iliden]-N-etiletanamină și sărurile sale, în cazul utilizării ca substanță colorantă pentru păr”

                  2.

                  Anexa III se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              partea 1 se modifică după cum urmează:

                                          (i)

                                          în coloana b, la numărul de ordine 8, cuvintele „p-Fenilendiamină, derivații săi N-substituiți și sărurile sale; derivați N-substituiți ai o-fenilendiaminei, cu excepția derivaților prevăzuți în altă parte în prezenta anexă” se înlocuiesc cu cuvintele „p-Fenilendiamină, derivații săi N-substituiți și sărurile sale; derivații N-substituiți ai o-fenilendiaminei, cu excepția derivaților prevăzuți în altă parte în prezenta anexă și în anexa II cu numerele de ordine 1309, 1311 și 1312”;

                                          (ii)

                                          în coloana b, la numărul de ordine 9, cuvintele „Metilfenilendiamine, derivații lor N-substituiți și sărurile lor, cu excepția substanței nr. 364 din anexa II” se înlocuiesc cu textul „Metilfenilendiamine, derivații lor N-substituiți și sărurile lor, cu excepția substanțelor cu numerele de referință 364, 1310 și 1313 din anexa II”;

                              (b)

                              în partea 2, numerele de ordine 1, 2, 8, 13, 15, 30, 41, 43, 45, 46, 51, 52, 53 și 54 se elimină.