title: Directiva 96/38/CE a Comisiei din 17 iunie 1996 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 76/115/CEE a Consiliului privind ancorajele centurilor de siguranță ale autovehiculelorText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

31996L0038

Official Journal L 187 , 26/07/1996 P. 0095 - 0105 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 017 P. 106  - 116

		19960617Directiva 96/38/CE a Comisieidin 17 iunie 1996de adaptare la progresul tehnic a Directivei 76/115/CEE a Consiliului privind ancorajele centurilor de siguranță ale autovehiculelor(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora [1], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/54/CE a Comisiei [2] și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,având în vedere Directiva 76/115/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la ancorajele centurilor de siguranță ale autovehiculelor [3], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/629/CEE a Comisiei [4] și, în special, articolul 3 al celei dintâi,întrucât Directiva 76/115/CEE face parte din directivele speciale privind procedura de omologare CEE de tip, care a fost stabilită prin Directiva 70/156/CEE; întrucât, în consecință, prezentei directive i se aplică dispozițiile prevăzute în Directiva 70/156/CEE privind sistemele, componentele și unitățile tehnice separate ale vehiculelor;întrucât în special articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE prevăd ca fiecare directivă specială să fie însoțită de o fișă de informații care să includă articolele relevante din anexa I la directiva respectivă, precum și de un certificat de omologare elaborat conform cu anexa VI la aceasta, în scopul informatizării omologării respective;întrucât este posibilă îmbunătățirea protecției pasagerilor împotriva catapultării în caz de accident, prin impunerea unui număr minim de centuri subabdominale de tip 1 cu retractoare pentru toate locurile din față și din spate ale autovehiculelor din categoriile M2 și M3 (cu excepția vehiculelor concepute atât pentru uz urban, cât și pentru pasageri în picioare), în conformitate cu Directiva 90/628/CEE a Comisiei [5];întrucât intrarea în vigoare a unei modificări la Directiva 77/541/CEE a Consiliului [6], astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/628/CEE privind impunerea acestor centuri de siguranță la vehiculele din categoriile M2 și M3, depinde de adaptarea la progresul tehnic a Directivei 74/408/CEE a Consiliului [7] privind rezistența scaunelor, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 81/577/CEE, [8] și de prezenta directivă privind ancorajele centurilor de siguranță;întrucât se face trimitere la Directiva 74/60/CEE a Consiliului [9] referitoare la amenajarea interiorului autovehiculelor, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 78/632/CEE a Comisiei [10];întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic, instituit prin Directiva 70/156/CEE,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Directiva 76/115/CEE se modifică după cum urmează:1. Articolul 1 se modifică după cum urmează:"Prezenta directivă se aplică ancorajelor centurilor de siguranță ale autovehiculelor destinate ocupanților adulți ai scaunelor din față sau din spate."2. La articolul 2, cuvintele "anexa I" se înlocuiesc cu "anexa II A".3. La articolele 3 și 4 din Directiva 76/115/CEE, cuvintele "anexele I, III și IV" se înlocuiesc cu "anexele".4. Anexele se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Începând cu 1 ianuarie 1997, din motive legate de ancorajele centurilor de siguranță, statele membre:- nu pot să refuze acordarea omologării CEE de tip sau a omologării naționale pentru tipul de autovehicul;- nu pot să interzică înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor,dacă ancorajele acestui tip de vehicul sau ale acestor vehicule sunt conforme cu cerințele Directivei 76/115/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.(2) Începând cu 1 octombrie 1999 pentru vehiculele din categoria M2, cu o greutate maximă nu mai mare de 3500 kg și, pentru toate celelalte vehicule, începând cu 1 octombrie 1997, statele membre:- nu mai acordă omologarea CE de tip;- pot refuza acordarea omologării naționalepentru un tip de vehicul, din cauze legate de ancorajele centurilor de siguranță, dacă nu sunt respectate cerințele Directivei 76/115/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.(3) Începând cu 1 octombrie 2001, pentru vehiculele din categoria M2, cu o greutate maximă nu mai mare de 3500 kg, și, pentru toate celelalte vehicule din categoria M, începând cu 1 octombrie 1999, statele membre:- consideră că certificatele de conformitate care însoțesc vehiculele noi, în conformitate cu dispozițiile Directivei 70/156/CEE, nu mai sunt valabile în sensul articolului 7 alineatul (1) din directiva respectivă;- pot să refuze înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor noi care nu sunt însoțite de un certificat de conformitate, conform Directivei 70/156/CEE,din cauze imputabile ancorajelor centurilor de siguranță, dacă nu sunt respectate cerințele Directivei 76/115/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.Articolul 3(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1996. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 17 iunie 1996.Pentru ComisieMartin BangemannMembru al Comisiei[1] JO L 42, 23.2.1970, p. 1.[2] JO L 266, 8.11.1995, p. 1.[3] JO L 24, 30.1.1976, p. 6.[4] JO L 341, 6.12.1990, p. 14.[5] JO L 341, 6.12.1990, p. 1.[6] JO L 220, 29.8.1997, p. 95.[7] JO L 221, 12.8.1974, p. 1.[8] JO L 209, 29.7.1981, p. 34.[9] JO L 38, 11.2.1974, p. 2.[10] JO L 206, 29.7.1978, p. 26.--------------------------------------------------19960617ANEXĂ1. Se introduce o listă de anexe, după cum urmează:"19960617"LISTA ANEXELORANEXA I: Definiții, cererea de omologare CEE de tip, acordarea omologării CEE de tip, specificații, încercări, conformitatea producției, instrucțiuni:Apendice 1 : Numărul minim de ancorajeApendice 2 : Amplasarea ancorajelor inferioare, cerințe unghiulareApendice 3 : Fișă de informațiiApendice 4 : Certificat de omologare de tip.ANEXA II: Amplasarea unor ancoraje eficiente ale centurilor de siguranță.ANEXA III: Dispozitivul de tractare.""Anexa I se modifică după cum urmează:- După punctul 1.14 se adaugă un punct nou, după cum urmează:"1.15. "Zona de referință" înseamnă spațiul dintre două planuri longitudinale, situate la 400 mm distanță între ele și simetrice față de punctul (H) și definite de rotația aparatului sferic descris în anexa II la Directiva 74/60/CEE, din plan vertical în plan orizontal. Aparatul trebuie să fie poziționat conform cu anexa respectivă și reglat la o lungime nu mai mare de 840 mm."- Punctul 2.1 se modifică după cum urmează:"2.1. Cererea de omologare în ceea ce privește ancorajele centurilor de siguranță, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE pentru un tip de vehicul, se prezintă de către constructorul autovehiculului."- Punctul 2.2 modifică după cum urmează:"2.2. În apendicele 3 se prezintă un model de fișă de informații."- Punctele 2.2.1 până la 2.2.5 inclusiv se elimină.- Punctul 3 se modifică după cum urmează:"3. Acordarea omologării CE de tip3.1. Dacă sunt satisfăcute cerințele relevante, se acordă omologarea CE de tip conform articolului 4 alineatul (3) și, dacă este cazul, articolului 4 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.3.2. În apendicele 4 este prezentat un model de certificat de omologare CEE de tip.3.3. Fiecărui tip de vehicul omologat i se atribuie un număr de omologare în conformitate cu anexa II la Directiva 70/156/CEE. Același stat membru nu poate atribui același număr altui tip de vehicul."- La punctul 4.1, cuvintele "anexa I" se înlocuiesc cu "anexa II".- Punctul 4.3.1 modifică după cum urmează:"4.3.1. Orice vehicul din categoriile M și N (cu excepția acelor vehicule din categoriile M2 și M3 destinate atât utilizării în mediu urban, cât și pentru pasageri în picioare) trebuie să fie echipat cu ancoraje ale centurilor de siguranță care să satisfacă cerințele prezentei directive."- Punctul 4.3.2 modifică după cum urmează:"4.3.2. Numărul minim de ancoraje ale centurilor de siguranță pentru fiecare loc în față și în spate este prevăzut în apendicele 1."- La punctul 4.3.5, simbolul+++++ TIFF +++++se înlocuiește cu simbolul+++++ TIFF +++++(numai în versiunea în limba germană).- Se adaugă un nou punct 4.3.7, formulat după cum urmează:"4.3.7. Pentru fiecare scaun din apendicele 1, marcat cu simbolul+++++ TIFF +++++, sunt prevăzute trei ancoraje, cu excepția cazurilor când este îndeplinită una din următoarele condiții:- există un scaun sau alte părți ale vehiculului conform punctului 3.5 din apendicele 1 din anexa III la Directiva 74/408/CEE, care sunt amplasate direct în față sau- nici o parte a vehiculului nu se află în zona de referință sau, dacă vehiculul este în mișcare, nu se poate afla în zona de referință sau- părți ale vehiculului aflate în interiorul zonei de referință menționate respectă cerințele de absorbție a energiei prevăzute în apendicele 6 din anexa III la Directiva 74/408/CEE,situație în care pot fi prevăzute două ancoraje."- Punctul 4.3.7 inițial se renumerotează și devine 4.3.8.- Primul paragraf de la punctul 4.3.8 modifică după cum urmează:"Pentru strapontinele sau locurile destinate utilizării doar atunci când vehiculul staționează, precum și pentru toate locurile … nu sunt necesare ancoraje ale centurilor de siguranță."- După punctul 4.3.8 se adaugă două articole noi:"4.3.9. În cazul punții superioare a unui vehicul etajat, cerințele pentru scaunul central din față se aplică și scaunelor din față laterale.4.3.10. În cazul scaunelor care pot fi rotite sau poziționate în alte orientări, destinate utilizării atunci când vehiculul staționează, cerințele de la punctul 4.3.1 se aplică doar acelor orientări concepute pentru o utilizare normală, atunci când vehiculul circulă pe o cale rutieră, în conformitate cu prezenta directivă. Fișa de informații trebuie să conțină o notă în acest sens."- Articolul 4.4.3.4 se modifică adaugându-se la sfârșit următorul text:"În cazul scaunelor, altele decât cele din față, ale vehiculelor din categoriile M2 și M3, unghiurile α1 și α2 trebuie să varieze între 45 și 90 grade pentru toate pozițiile de utilizare normale."- Se adaugă un nou punct 5.1.1.2, formulat după cum urmează:"5.1.1.2. Încercările pot fi restricționate la ancorajele pentru un singur scaun sau un singur grup de scaune, cu condiția ca:- ancorajele respective să aibă aceleași caracteristici constructive ca și ancorajele pentru alte scaune sau grupuri de scaune;- dacă aceste ancoraje sunt montate total sau parțial pe scaun sau grupul de scaune, caracteristicile constructive ale scaunului sau grupului de scaune să fie aceleași ca și cele pentru celelalte scaune sau grupuri de scaune."- Punctele 5.1.1.2 și 5.1.1.3 inițiale se renumerotează și devin 5.1.1.3, respectiv 5.1.1.4.- Punctul 5.3.1 se modifică după cum urmează:"5.3.1. Toate ancorajele centurilor de siguranță pentru același grup de scaune sunt încercate simultan. Cu toate acestea, dacă există riscul ca încărcarea nesimetrică a scaunelor și/sau a ancorajelor să provoace defecțiuni, se poate efectua o încercare suplimentară cu încărcare nesimetrică."- Punctul 5.3.2 se modifică după cum urmează:"5.3.2. Forța de tracțiune se aplică într-o direcție corespunzătoare poziției scaunului, la un unghi de 10° ± 5° deasupra orizontalei, într-un plan paralel cu planul longitudinal median al vehiculului."- La punctele 5.3.4, 5.4.1.2, 5.4.1.3, 5.4.2.1, 5.4.2.2, 5.4.3 și 5.4.5.2 cuvintele "anexa IV" se înlocuiesc cu "anexa III".- Punctul 5.4.4.2 se modifică după cum urmează:"5.4.4.2. Sarcinile indicate la punctele 5.4.1, 5.4.2 și 5.4.3 se suplimentează cu o forță egală cu de 20 de ori greutatea scaunului complet.În cazul vehiculelor din categoriile M2 și N2, această forță trebuie să fie egală cu de 10 ori greutatea scaunului complet; pentru vehiculele din categoriile M3 și N3, ea trebuie să fie egală cu de 6,6 ori greutatea scaunului complet."- După punctul 5.4.5.2 se adaugă un punct nou, formulat după cum urmează:"5.4.6. Încercarea scaunelor orientate posterior:5.4.6.1. Ancorajele sunt încercate în funcție de forțele stabilite la punctul 5.4.1, 5.4.2 sau 5.4.3, după caz. În fiecare situație, sarcina de încercare trebuie să corespundă cu sarcina stabilită pentru vehiculele din categoriile M3 sau N3.5.4.6.2. Sarcina de încercare este dirijată frontal în raport cu poziția scaunului în cauză, corespunzător cu procedura menționată la punctul 5.3."- După punctul 5.5.3 se adaugă un punct nou, formulat după cum urmează:"5.5.4. Prin derogare, ancorajele superioare montate pe unul sau mai multe scaune ale vehiculelor din categoriile M2 de peste 3,5 tone și M3, care îndeplinesc cerințele din anexa III la Directiva 74/408/CEE, nu trebuie să respecte cerințele de la punctul 5.5.1 privind conformitatea cu punctul 4.4.4.6. Detaliile privind scaunul (scaunele) respective se menționează în addendumul la certificatul de omologare la care se face trimitere în apendicele 4."- Punctul 6.1 se modifică după cum urmează:"6.1. Ca regulă generală, măsurile adoptate în scopul asigurării conformității producției trebuie să fie conforme cu dispozițiile stabilite în articolul 10 din Directiva 70/156/CEE."- Punctul 7 se renumerotează și devine 8 și se adaugă un nou punct 7, formulat după cum urmează:"7. Modificări ale tipului și omologărilor7.1. În conformitate cu prezenta directivă, modificările tipului se fac prin aplicarea dispozițiilor articolului 5 din Directiva 70/156/CEE."- La anexa I se adaugă apendicele noi 1 și 2, formulate după cum urmează:""19960617Apendicele 1Numărul minim de ancorajeCategoria vehiculului | Scaune orientate frontal | Orientate posterior |Lateral | Centru |Față | Altele | Față | Altele |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++M1 | 3 | 3 sau 2 | 3 sau 2 | 2 | 2 |M2 ≤ 3,5 T | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++M3 & M2 > 3,5 T | 3 | 3 sau 2 | 3 sau 2 | 3 sau 2 | 2 |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++N1, N2 & N3 | 3 | 2 sau 0 | 3 sau 2 | 2 sau 0 | – |Semnificația simbolurilor:2 : două ancoraje inferioare care permit montarea unei centuri de siguranță de tip B sau dacă se respectă prevederile anexei XV la Directiva 77/541/CEE, de tip Br, Br3, Br4m sau Br4Nm.3 : două ancoraje inferioare și un ancoraj superior care permit montarea unei centuri de siguranță în trei puncte de tip A sau, dacă se respectă prevederile anexei XV la Directiva 77/541/CEE, de tip Ar, Ar4m sau Ar4Nm.+++++ TIFF +++++ : se referă la punctul 4.3.3 (două ancoraje autorizate, dacă scaunul se află în interiorul unui coridor).+++++ TIFF +++++ : se referă la punctul 4.3.4 (două ancoraje autorizate, dacă parbrizul se află în afara zonei de referință).+++++ TIFF +++++ : se referă la punctele 4.3.5 și 4.3.6 (două ancoraje necesare, în poziții de ședere expuse).+++++ TIFF +++++ : se referă la punctul 4.3.7 (două ancoraje autorizate, dacă nu există nimic în zona de referință).+++++ TIFF +++++ : se referă la punctul 4.3.10 (dispoziție specială privind etajul superior al unui vehicul).""19960617Apendicele 2Amplasarea ancorajelor inferioare – exclusiv cerințe unghiulareNote:+++++ TIFF +++++ : lateral și central.+++++ TIFF +++++ : dacă unghiul este constant, a se vedea punctul 4.4.3.1.Ψ : 45°-90° în cazul scaunelor vehiculelor din categoriile M2 și M3.Scaun | M1 | Altul decât M1 |+++++ TIFF +++++Față | partea cu cataramă de închidere (α2) | 45°-80° | 30°-80° |alta decât partea cu cataramă de fixare (α1) | 30°-80° | 30°-80° |unghi constant | 50°-70° | 50°-70° |banchetă – partea cu cataramă de fixare (α2) | 45°-80° | 20°-80° |banchetă – altele decât partea cu cataramă de fixare (α1) | 30°-80° | 20°-80° |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++scaun reglabil, cu unghiul spătarului < 20° | 45°-80° (α2) 45°-80° (α1) | 20°-80° |+++++ TIFF +++++Spate | | 30°-80° | 20°-80° Ψ |Strapontină | Nu este necesar un ancoraj al centurii de siguranță. Dacă se montează un ancoraj: a se vedea cerințele unghiulare pentru partea frontală și cea posterioară. |""Se adaugă două apendice noi, formulate după cum urmează:""19960617Apendicele 3+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""19960617Apendice 4+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++""3. Anexa II se elimină.4. Anexa III se renumerotează și devine "anexa II", cu titlul: "Amplasarea unor ancoraje eficiente pentru centurile de siguranță".5. Anexa IV se renumerotează și devine "anexa III".--------------------------------------------------


title: Directiva Consiliului din 27 iunie 1977 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile asistenților medicali generaliști

text:
               06/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               55

         31977L0453

               L 176/8

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 27 iunie 1977
   privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile asistenților medicali generaliști
   (77/453/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 49, 57, 66 și 235,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât, în vederea recunoașterii reciproce a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist, prevăzute în Directiva 77/452/CEE a Consiliului (3), caracterul comparabil al cursurilor de formare profesională din statele membre permite limitarea coordonării în acest domeniu la cerința respectării normelor minime lăsând, pentru restul, statelor membre, libertatea de organizare a procesului de învățământ;
   întrucât coordonarea prevăzută de prezenta directivă nu exclude totuși o coordonare ulterioară;
   întrucât coordonarea prevăzută de prezenta directivă se referă la formarea profesională a asistenților medicali generaliști; întrucât, în ceea ce privește formarea profesională, majoritatea statelor membre nu fac în prezent distincție între asistenții salariați și cei care desfășoară activități independente; întrucât, din acest motiv și pentru a favoriza pe deplin libera circulație a membrilor acestei profesii în cadrul Comunității, apare, în consecință, necesitatea de a extinde aplicarea prezentei directive la asistenții medicali salariați,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre condiționează eliberarea certificatelor, diplomelor și a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist, prevăzute la articolul 3 din Directiva 77/452/CEE, de reușita la un examen care garantează că pe durata formării profesionale persoana în cauză și-a însușit:

               (a)

               cunoștințele corespunzătoare despre științele pe care se bazează îngrijirea generală, inclusiv cunoștințe satisfăcătoare despre organism, funcțiile fiziologice și comportamentul persoanelor sănătoase și al bolnavilor, precum și despre legătura dintre starea de sănătate și mediul fizic și social al ființei umane;

               (b)

               cunoștințe satisfăcătoare despre natura și etica profesiei, precum și despre principii generale de sănătate și îngrijire;

               (c)

               experiența clinică adecvată, care trebuie aleasă pentru valoarea ei de formare profesională, trebuie dobândită sub supravegherea personalului medical calificat și în locuri în care personalul calificat și echipamentul sunt potrivite pentru îngrijirea pacienților;

               (d)

               capacitatea de a participa la formarea profesională a personalului sanitar și experiența de a colabora cu acest personal;

               (e)

               experiența de a coopera cu membrii altor profesii din sectorul sanitar.

         (2)   Formarea profesională menționată la alineatul (1) cuprinde cel puțin:

               (a)

               formarea școlară generală cu o durată de 10 ani atestată printr-o diplomă, un certificat sau orice alt titlu oficial de calificare eliberat de autoritățile sau organismele competente ale unui stat membru sau printr-un certificat care să ateste reușita la un examen de admitere, de un nivel echivalent, la școlile profesionale de formare a asistenților medicali;

               (b)

               formarea profesională de specialitate pe bază de program integral, care trebuie să cuprindă materiile din programul de studii prezentat în anexa la prezenta directivă și să aibă o durată de 3 ani sau 4 600 ore de instruire teoretică și practică.

         (3)   Statele membre veghează ca instituția care se ocupă de formarea profesională a asistenților medicali să fie răspunzătoare de coordonarea teoriei cu practica pe tot parcursul programului de studii.
   Instruirea teoretică și tehnică menționată în partea A din anexă trebuie echilibrată și coordonată cu instruirea clinică a asistenților medicali, prevăzută în partea B din anexa menționată astfel încât cunoștințele și experiența enumerate la alineatul (1) să poată fi dobândite în mod adecvat.
   Instruirea clinică a asistenților medicali trebuie să ia forma unor stagii controlate în cadrul spitalelor sau al altor servicii de sănătate, în special în centrele de îngrijire medicală la domiciliu, aprobate de autoritățile sau organismele competente. Pe durata acestei formări profesionale, viitoarele asistente medicale participă la activitățile serviciilor în cauză, în măsura în care activitățile respective contribuie la formarea profesională. Acestea sunt inițiate cu privire la responsabilitățile pe care le implică îngrijirea medicală.
   (4)   În termen de cel mult 5 ani de la notificarea prezentei directive și după examinarea situației, Consiliul, la propunerea Comisiei, hotărăște dacă dispozițiile alineatului (3) privind repartizarea echilibrată a formării teoretice și tehnice, pe de o parte, și a formării clinice, pe de altă parte, trebuie menținute sau modificate.
   (5)   Statele membre pot acorda exceptări parțiale persoanelor care au urmat partea de formare profesională prevăzută la alineatul (2) litera (b) în cadrul altor tipuri de formare profesională de nivel cel puțin echivalent.
   Articolul 2
   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 1, statele membre pot autoriza formarea profesională cu frecvență parțială, în condițiile aprobate de autoritățile naționale competente.
   Durata totală a formării profesionale cu frecvență parțială nu poate fi mai scurtă decât cea a formării pe bază de program integral. Nivelul formării profesionale nu poate fi afectat de caracterul său parțial.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se aplică și resortisanților statelor membre care, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (4), exercită sau vor exercita, în calitate de salariați, una dintre activitățile menționate la articolul 1 din Directiva 77/452/CEE.
   Articolul 4
   (1)   Statele membre pun în aplicare măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de doi ani de la data notificării și informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 5
   În cazul în care, în aplicarea prezentei directive, un stat membru întâmpină dificultăți majore în anumite domenii, Comisia examinează aceste dificultăți în colaborare cu statul respectiv și solicită avizul Comitetului înalților funcționari în domeniul sănătății publice, constituit în temeiul Deciziei 75/365/CEE (5), astfel cum a fost modificată de Decizia 77/455/CEE (6).
   Dacă este necesar, Comisia prezintă Consiliului propuneri adecvate.
   Articolul 6
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 27 iunie 1977.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. SILKIN

      (1)  JO C 65, 5.6.1970, p. 12.

      (2)  JO C 108, 26.8.1970, p. 23.

      (3)  JO L 176, 15.7.1977, p. 1.

      (4)  JO L 257, 19.10.1968, p. 2.

      (5)  JO L 167, 30.6.1975, p. 19.

      (6)  JO L 176, 15.7.1977, p. 13.
   ANEXĂ
   PROGRAM DE STUDII PENTRU ASISTENȚI MEDICALI GENERALIȘTI
   Programul de studii pentru obținerea unei diplome, a unui certificat și a altui titlu oficial de calificare ca asistent medical generalist este format din următoarele două părți:

      A.   Instruire teoretică și tehnică:

   (a)   asistență medicală:

   orientare și etică profesională;
   principii generale de sănătate și asistență medicală;
   principii de asistență medicală în materie de:

               —

               medicină generală și de specialitate;

               —

               chirurgie generală și de specialitate;

               —

               îngrijirea copilului și pediatrie;

               —

               maternitate;

               —

               sănătate mintală și psihiatrie;

               —

               îngrijirea persoanelor în vârstă și geriatrie.

         (b)   științe de bază:

   anatomie și fiziologie;
   patologie;
   bacteriologie, virologie și parazitologie;
   biofizică, biochimie și radiologie;
   dietetică;
   igienă:

               —

               profilaxie;

               —

               educație pentru sănătate;

         farmacologie;
   (c)   științe sociale:

   sociologie;
   psihologie;
   principii administrative;
   principii de predare;
   legislație socială și în materie de sănătate;
   aspecte juridice ale profesiei.

      B.   Instruire clinică:

   Asistență medicală în materie de:

               —

               medicină generală și de specialitate;

               —

               chirurgie generală și de specialitate;

               —

               îngrijirea copilului și pediatrie;

               —

               maternitate;

               —

               sănătate mintală și psihiatrie;

               —

               îngrijirea persoanelor în vârstă și geriatrie;

               —

               asistență medicală la domiciliu.


title: Directiva Consiliului din 25 iunie 1991 de modificare a Directivei 83/477/CEE privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la azbest la locul de muncă (a doua directivă specială în sensul articolului 8 din Directiva 80/1107/CEE)

text:
               05/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               145

         31991L0382

               L 206/16

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 25 iunie 1991
   de modificare a Directivei 83/477/CEE privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la azbest la locul de muncă (a doua directivă specială în sensul articolului 8 din Directiva 80/1107/CEE)
   (91/382/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 118a al acestuia,
   având în vedere propunerea Comisiei, elaborată după consultarea Comitetului consultativ pentru securitate, igienă și protecția sănătății la locul de muncă (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât articolul 118a din tratat prevede adoptarea de către Consiliu, prin intermediul directivelor, a cerințelor minime pentru promovarea îmbunătățirii, în special, a mediului de muncă, în vederea garantării unui nivel mai bun de protecție a sănătății și securității lucrătorilor;
   întrucât, în conformitate cu articolul menționat, aceste directive trebuie să evite impunerea unor constrângeri administrative, financiare sau juridice într-un mod care ar îngreuna constituirea și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii;
   întrucât Comunicarea Comisiei referitoare la programul său privind securitatea, igiena și sănătatea la locul de muncă (4) prevede adoptarea de directive destinate să garanteze securitatea și sănătatea lucrătorilor;
   întrucât Consiliul, în Rezoluția sa din 21 decembrie 1987 privind securitatea, igiena și sănătatea la locul de muncă (5), a luat act de intenția Comisiei de a înainta Consiliului, într-un termen scurt, cerințe minime, la nivelul Comunității, referitoare la protecția împotriva riscurilor provocate de folosirea substanțelor periculoase, inclusiv a substanțelor cancerigene; întrucât se consideră că, în acest context, trebuie luat drept bază principiul înlocuirii cu o substanță recunoscută ca fiind nepericuloasă sau mai puțin periculoasă;
   întrucât azbestul este un agent deosebit de periculos care poate provoca boli grave și care se găsește sub diferite forme într-un mare număr de situații de lucru;
   întrucât, având în vedere progresele realizate în știință și tehnologie și experiența dobândită în aplicarea Directivei 83/447/CEE a Consiliului din 19 septembrie 1983 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la azbest la locul de muncă (a doua directivă specială în sensul articolului 8 din Directiva 80/1107/CEE) (6), este necesară îmbunătățirea protecției lucrătorilor și reducerea nivelurilor de acțiune și a valorilor limită prevăzute de Directiva 83/477/CEE;
   întrucât interzicerea aplicării azbestului prin intermediul procesului de pulverizare nu este suficientă pentru a preveni răspândirea în atmosferă a fibrelor de azbest; întrucât și alte proceduri de lucru care implică folosirea anumitor materiale ce conțin azbest trebuie interzise;
   întrucât încă nu se poate adopta o decizie care să stabilească o metodă unică de măsurare a concentrațiilor de azbest în aer la nivelul Comunității;
   întrucât este necesară revizuirea prezentei directive până la data de 31 decembrie 1995, luându-se în considerare, în special, progresele realizate în știință și tehnologie și experiența dobândită în aplicarea directivei respective;
   întrucât, în temeiul Deciziei 74/325/CEE (7), modificată ultima dată de actul de aderare din 1985, Comitetul consultativ pentru securitate, igienă și protecția sănătății la locul de muncă trebuie consultat de către Comisie în vederea elaborării propunerilor în acest domeniu,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 83/477/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               articolul 3 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   În cazul în care evaluarea menționată la alineatul (2) indică o concentrație a fibrelor de azbest în aer la locul de muncă în absența echipamentului de protecție individuală care este, la un nivel măsurat sau calculat, în funcție de alegerea fiecărui stat membru:

                           (a)

                           pentru crisotil:

                                       —

                                       mai mică de 0,20 fibre/cm3 pentru o perioadă de referință de opt ore
                                       și/sau

                                       —

                                       mai mică decât o doză cumulată de 12,00 fibre/zi/cm3 pe o perioadă de trei luni;

                           (b)

                           pentru toate celelalte forme de azbest, fie singur, fie în amestecuri, inclusiv amestecurile care conțin crisotil:

                                       —

                                       mai mică de 0,10 fibre/cm3 pentru o perioadă de referință de opt ore
                                       și/sau

                                       —

                                       mai mică decât o doză cumulată de 6,00 fibre/zi/cm3 pe o perioadă de trei luni,

                     Articolele 4, 7, 13, 14 alineatul (2), 15 și 16 nu se aplică.”

               2.

               Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5
               Aplicarea azbestului prin pulverizare și procedeele de lucru care implică utilizarea de materiale fonoabsorbante sau izolante de joasă densitate (mai mică de 1 g/cm3), care conțin azbest, sunt interzise.”

               3.

               La punctul 1 al articolului 7, al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „În conformitate cu articolul 118a din tratat și luând în considerare în special progresele înregistrate în știință și tehnologie, precum și experiența dobândită în aplicarea prezentei directive, Consiliul revizuiește dispozițiile primului alineat prima teză până la 31 decembrie 1995, în vederea stabilirii unei metode unice de măsurare a concentrațiilor de azbest în aer la nivelul Comunității;”

               4.

               Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 8
               Se aplică următoarele valori limită:

                           (a)

                           concentrația fibrelor de crisotil în aer la locul de muncă:
                           0,60 fibre/cm3, măsurată sau calculată pentru o perioadă de referință de opt ore;

                           (b)

                           concentrația în aer la locul de muncă a tuturor celorlalte forme de fibre de azbest, singure sau în amestec, inclusiv amestecurile care conțin crisotil:
                           0,30 fibre/cm3, măsurată sau calculată pentru o perioadă de referință de opt ore.”

               5.

               Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 9
               (1)   Fără a aduce atingere articolului 7 punctul 1 al treilea alineat, în conformitate cu articolul 118a din tratat și luând în considerare în special progresele înregistrate în știință și tehnologie, precum și experiența dobândită în aplicarea prezentei directive, Consiliul revizuiește dispozițiile prezentei directive până la data de 31 decembrie 1995.
               (2)   Modificările necesare pentru adaptarea anexelor prezentei directive la progresul tehnic se realizează în conformitate cu procedura descrisă la articolele 9 și 10 din Directiva 80/1107/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1980 privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți chimici, fizici și biologici la locul de muncă (8).

               6.

               Articolul 12 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           la alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
                           „La solicitarea autorităților competente, planul cuprinde informații despre următoarele:

                                       —

                                       natura și durata probabilă a lucrărilor;

                                       —

                                       locul unde se desfășoară lucrările;

                                       —

                                       metodele aplicate atunci când lucrările presupun manipularea azbestului sau a unor materiale care conțin azbest;

                                       —

                                       caracteristicile echipamentului folosit pentru:

                                                   —

                                                   protecția și decontaminarea celor ce efectuează activitatea,

                                                   —

                                                   protecția altor persoane prezente la locul de muncă sau în apropierea acestuia.”;

                           (b)

                           se adaugă următorul alineat:
                           „(3)   La solicitarea autorităților competente, planul menționat la alineatul (1) trebuie adus la cunoștința acestora înainte de începerea activității avute în vedere.”.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la data de 1 ianuarie 1993.
   Statele membre informează imediat Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Cu toate acestea, data de 1 ianuarie 1993 se înlocuiește cu data de 1 ianuarie 1996 în cazul activităților de exploatare minieră a azbestului.
   Cu toate acestea, în ceea ce privește Republica Elenă:

               —

               data menționată în primul paragraf este 1 ianuarie 1996;

               —

               data menționată în paragraful al patrulea este 1 ianuarie 1999.

         (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre dispozițiile de drept intern pe care acestea le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 1991.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.-C. JUNCKER

      (1)  JO C 161, 30.6.1990, p. 14.

      (2)  JO C 284, 12.11.1990, p. 98 și

      JO C 129, 20.5.1991, p. 93.

      (3)  JO C 332, 31.12.1990, p. 162.

      (4)  JO C 28, 3.2.1988, p. 3.

      (5)  JO C 28, 3.2.1988, p. 1.

      (6)  JO L 263, 24.9.1983, p. 25.

      (7)  JO L 185, 9.7.1974, p. 15.

      (8)  JO L 327, 3.12.1980, p. 8.”


title: Directiva 2009/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind acțiunile în încetare în ceea ce privește protecția intereselor consumatorilor (versiune codificată) Text cu relevanță pentru SEE

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 110/30

      DIRECTIVA 2009/22/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 23 aprilie 2009
   privind acțiunile în încetare în ceea ce privește protecția intereselor consumatorilor
   (versiune codificată)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 98/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 1998 privind acțiunile în încetare în ceea ce privește protecția intereselor consumatorilor (3) a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial (4). Este necesar, din motive de claritate și de coerență, să se codifice directiva menționată.

               (2)

               Anumite directive, incluse în lista din anexa I la prezenta directivă, stabilesc norme privind protecția intereselor consumatorilor.

               (3)

               Mecanismele actuale, disponibile atât la nivel național, cât și comunitar, având drept scop să asigure respectarea directivelor menționate, nu permit întotdeauna să se pună capăt, în timp util, încălcărilor care prejudiciază interesele colective ale consumatorilor. Prin interese colective se înțelege acele interese care nu reprezintă doar cumularea intereselor persoanelor cărora le-au fost aduse prejudicii prin încălcarea legii. Aceasta nu aduce atingere acțiunilor în justiție individuale, introduse de persoane care au fost prejudiciate de încălcarea legii.

               (4)

               În ceea ce privește obiectivul de a determina încetarea practicilor care sunt ilegale, în temeiul dispozițiilor de drept intern aplicabile, eficacitatea măsurilor de drept intern care transpun directivele menționate, inclusiv a măsurilor de protecție care depășesc nivelul cerut de directivele menționate, cu condiția să fie compatibile cu tratatul și să fie permise de respectivele directive, poate fi redusă, în cazul în care respectivele practici produc efecte într-un alt stat membru decât acela în care își au originea.

               (5)

               Aceste dificultăți pot afecta buna funcționare a pieței interne, acestea având drept consecință faptul că este suficientă mutarea locului de origine al unei practici ilegale într-o altă țară pentru a evita orice formă de aplicare a legii. Acest lucru constituie o denaturare a concurenței.

               (6)

               Respectivele dificultăți pot diminua încrederea consumatorului în piața internă și pot limita raza de acțiune a organizațiilor reprezentând interesele colective ale consumatorilor sau ale organismelor publice independente, responsabile de protecția intereselor colective ale consumatorilor, prejudiciate de practicile care încalcă dreptul comunitar.

               (7)

               Practicile respective se extind adesea dincolo de frontierele dintre statele membre. Este nevoie urgentă de un grad de armonizare a dispozițiilor de drept intern menite să impună încetarea practicilor ilegale menționate anterior, indiferent de statul membru în care acestea și-au produs efectele. În ce privește jurisdicția, acest lucru nu aduce atingere normelor de drept internațional privat și convențiilor în vigoare între statele membre, respectând în același timp obligațiile generale ale statelor membre care decurg din tratat, în special cele privind buna funcționare a pieței interne.

               (8)

               Obiectivul acțiunii propuse poate fi atins numai de către Comunitate. Este, prin urmare, de datoria Comunității să acționeze în acest sens.

               (9)

               Articolul 5 alineatul (3) din tratat obligă Comunitatea să nu facă mai mult decât este necesar pentru a îndeplini obiectivele tratatului. În conformitate cu articolul menționat, particularitățile ordinilor juridice interne trebuie luate în considerare în măsura posibilului, lăsând statelor membre libertatea de a alege între diferite opțiuni cu efect echivalent. Instanțele judecătorești sau autoritățile administrative competente să decidă cu privire la procedurile menționate în prezenta directivă au dreptul să examineze efectele deciziilor anterioare.

               (10)

               Una dintre opțiuni ar trebui să fie aceea de a solicita unuia sau mai multor organisme publice independente, responsabile în special de protecția intereselor colective ale consumatorilor, să-și exercite dreptul de a introduce o acțiune în justiție, prevăzut de prezenta directivă. Altă opțiune ar trebui să asigure exercitarea respectivului drept de către organizațiile al căror scop este protejarea intereselor colective ale consumatorilor, în conformitate cu criteriile stabilite de legislația internă.

               (11)

               Statele membre ar trebui să poată alege una dintre aceste două opțiuni sau să le cumuleze prin desemnarea, la nivel național, a organismelor și/sau a organizațiilor calificate în sensul prezentei directive.

               (12)

               În scopul combaterii încălcărilor intracomunitare, acestor organisme și/sau organizații ar trebui să li se aplice principiul recunoașterii reciproce. Statele membre ar trebui ca, la cererea entităților lor naționale, să comunice Comisiei denumirea și obiectul de activitate al entităților lor naționale calificate să introducă o acțiune în justiție în țara lor, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive.

               (13)

               Este datoria Comisiei să asigure publicarea listei acestor entități calificate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Până la publicarea unei declarații contrare, se presupune că o entitate calificată are capacitate procesuală în cazul în care denumirea sa este inclusă pe lista respectivă.

               (14)

               Statele membre ar trebui să poată solicita o consultare prealabilă la inițiativa părții care intenționează să introducă o acțiune în încetare pentru a se acorda pârâtului posibilitatea de a înceta încălcarea adusă în discuție. Statele membre ar trebui să poată cere ca această consultare prealabilă să aibă loc împreună cu un organism public independent, desemnat de respectivele state membre.

               (15)

               În cazul în care statele membre au stabilit că ar trebui să existe o consultare prealabilă, ar trebui să fie prevăzut un termen de două săptămâni de la primirea cererii pentru consultare, după expirarea căruia, în cazul în care nu se produce încetarea încălcării, solicitantul să poată sesiza de îndată instanța competentă sau autoritatea administrativă competentă.

               (16)

               Este necesar să se întocmească un raport de către Comisie privind aplicarea prezentei directive, în special cu privire la domeniul său de aplicare și la modul de desfășurare al consultării prealabile.

               (17)

               Aplicarea prezentei directive nu ar trebui să aducă atingere aplicării normelor comunitare în domeniul concurenței.

               (18)

               Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul național și de aplicare a directivelor menționate în anexa II partea B,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Domeniul de aplicare
   (1)   Scopul prezentei directive este de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre cu privire la acțiunile în încetare menționate la articolul 2, vizând protejarea intereselor colective ale consumatorilor incluse în directivele enumerate în anexa I, în vederea asigurării unei bune funcționări a pieței interne.
   (2)   În sensul prezentei directive, o încălcare reprezintă orice act contrar directivelor enumerate în anexa I, astfel cum au fost transpuse în legislația internă a statelor membre, care prejudiciază interesele colective menționate la alineatul (1).
   Articolul 2
   Acțiuni în încetare
   (1)   Statele membre desemnează instanțele judecătorești sau autoritățile administrative competente să decidă asupra acțiunilor introduse de entitățile calificate în sensul articolului 3, vizând:

               (a)

               încetarea sau interzicerea oricărei încălcări, cu toată diligența necesară și, după caz, în cadrul unei proceduri de urgență;

               (b)

               după caz, măsuri precum publicarea integrală sau parțială a deciziei, într-o formă adecvată, și/sau publicarea unei declarații de rectificare, în vederea eliminării efectelor persistente ale încălcării;

               (c)

               în măsura în care sistemul juridic al statului membru în cauză permite acest lucru, condamnarea pârâtului găsit vinovat, în cazul neexecutării deciziei în termenul stabilit de instanțele judecătorești sau autoritățile administrative, la plata către stat sau către orice beneficiar desemnat a unei sume fixe pentru fiecare zi de întârziere sau a unei alte sume prevăzute de legislația internă, cu scopul de a se asigura executarea deciziilor.

         (2)   Prezenta directivă nu aduce atingere normelor de drept internațional privat privind dreptul aplicabil, care este, în mod normal, fie cel al statului membru unde încălcarea își are originea, fie al statului membru în care încălcarea își produce efectele.
   Articolul 3
   Entități calificate pentru a introduce o acțiune în justiție
   În sensul prezentei directive, „entitate calificată” reprezintă orice organism sau organizație care, fiind constituită în mod adecvat, în conformitate cu legislația unui stat membru, are un interes legitim în a asigura respectarea dispozițiilor articolului 1 și, în special:

               (a)

               unul sau mai multe organisme publice independente, însărcinate în special cu protejarea intereselor menționate la articolul 1, în statele membre în care există asemenea organisme; și/sau

               (b)

               organizațiile al căror scop este protejarea intereselor menționate la articolul 1, în conformitate cu criteriile prevăzute de legislația internă a acestora.

         Articolul 4
   Încălcări intracomunitare
   (1)   Fiecare stat membru ia măsurile necesare pentru a se asigura că, în eventualitatea unei încălcări care își are originea în respectivul stat membru, orice entitate calificată dintr-un alt stat membru în care interesele protejate de acea entitate calificată sunt prejudiciate de încălcare poate sesiza instanța judecătorească sau autoritatea administrativă menționată la articolul 2, la prezentarea listei prevăzute la alineatul (3) din prezentul articol. Instanțele judecătorești sau autoritățile administrative acceptă această listă ca dovadă a capacității procesuale a entității calificate, fără a aduce atingere dreptului lor de a examina dacă scopul entității calificate justifică introducerea unei acțiuni în justiție într-un anumit caz.
   (2)   În sensul încălcărilor intracomunitare și fără a aduce atingere drepturilor acordate altor entități în temeiul legislației interne, statele membre comunică Comisiei, la cererea entităților calificate, faptul că respectivele entități sunt calificate să introducă o acțiune în justiție în temeiul articolului 2. Statele membre informează Comisia cu privire la denumirea și scopul acestor entități calificate.
   (3)   Comisia întocmește o listă a entităților calificate, menționate la alineatul (2), cu specificarea scopului acestora. Lista este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene; modificările aduse listei se publică fără întârziere, iar lista actualizată este publicată la intervale de 6 luni.
   Articolul 5
   Consultarea prealabilă
   (1)   Statele membre pot introduce sau menține în vigoare dispoziții în conformitate cu care partea care intenționează să introducă o acțiune în încetare poate începe această procedură numai după ce a încercat să determine încetarea încălcării prin consultare fie cu pârâtul, fie atât cu pârâtul, cât și cu o entitate calificată, în sensul articolului 3 litera (a), a statului membru în care este introdusă acțiunea. Statul membru decide dacă partea care intenționează să introducă o acțiune în încetare trebuie să consulte o entitate calificată. În cazul în care încetarea încălcării nu se produce în termen de două săptămâni de la primirea cererii de consultare, partea interesată poate introduce de îndată o acțiune în încetare.
   (2)   Normele care reglementează consultarea prealabilă, adoptate de statele membre, sunt notificate Comisiei și sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 6
   Rapoarte
   (1)   La interval de trei ani și pentru prima dată la 2 iulie 2003, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive.
   (2)   În primul raport Comisia examinează în special:

               (a)

               domeniul de aplicare a prezentei directive în raport cu protejarea intereselor colective ale persoanelor care au o activitate comercială, industrială, artizanală sau o profesie liberală;

               (b)

               domeniul de aplicare a prezentei directive, determinat în funcție de directivele enumerate în anexa I;

               (c)

               dacă consultarea prealabilă prevăzută la articolul 5 a contribuit la protejarea eficace a consumatorilor.

         După caz, acest raport este însoțit de propuneri în vederea modificării prezentei directive.
   Articolul 7
   Dispoziții privind o capacitate de acțiune mai extinsă
   Prezenta directivă nu împiedică statele membre să adopte sau să mențină în vigoare dispoziții menite să acorde unor entități calificate și oricăror alte persoane interesate o capacitate de acțiune mai extinsă la nivel național.
   Articolul 8
   Punerea în aplicare
   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 9
   Abrogarea
   Directiva 98/27/CE, astfel cum a fost modificată prin directiva menționată în anexa II partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în dreptul național și de aplicare a directivelor menționate în anexa II partea B.
   Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.
   Articolul 10
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare la 29 decembrie 2009.
   Articolul 11
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Strasbourg, 23 aprilie 2009.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. NEČAS

      (1)  JO C 161, 13.7.2007, p. 39.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 19 iunie 2007 (JO C 146 E, 12.6.2008, p. 73) și Decizia Consiliului din 23 martie 2009.

      (3)  JO L 166, 11.6.1998, p. 51.

      (4)  A se vedea anexa II partea A.

      ANEXA I

         LISTA DIRECTIVELOR PREVĂZUTE LA ARTICOLUL 1
          (1)

                  1.

                  Directiva 85/577/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor negociate în afara spațiilor comerciale (JO L 372, 31.12.1985, p. 31).

                  2.

                  Directiva 87/102/CEE a Consiliului din 22 decembrie 1986 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind creditul de consum (JO L 42, 12.2.1987, p. 48) (2).

                  3.

                  Directiva 89/552/CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune: articolele 10-21 (JO L 298, 17.10.1989, p. 23).

                  4.

                  Directiva 90/314/CEE a Consiliului din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite (JO L 158, 23.6.1990, p. 59).

                  5.

                  Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO L 95, 21.4.1993, p. 29).

                  6.

                  Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor în cazul contractelor la distanță (JO L 144, 4.6.1997, p. 19).

                  7.

                  Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 mai 1999 privind anumite aspecte ale vânzării de bunuri de consum și garanțiile conexe (JO L 171, 7.7.1999, p. 12).

                  8.

                  Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (directiva privind comerțul electronic) (JO L 178, 17.7.2000, p. 1).

                  9.

                  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman: articolele 86-100 (JO L 311, 28.11.2001, p. 67).

                  10.

                  Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002 privind comercializarea la distanță a serviciilor financiare de consum și de modificare a Directivei 90/619/CEE a Consiliului și a Directivelor 97/7/CE și 98/27/CE (JO L 271, 9.10.2002, p. 16).

                  11.

                  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori (JO L 149, 11.6.2005, p. 22).

                  12.

                  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile pe piața internă (JO L 376, 27.12.2006, p. 36).

                  13.

                  Directiva 2008/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind protecția consumatorilor în ceea ce privește anumite aspecte referitoare la contractele privind dreptul de folosință a bunurilor pe durată limitată, la contractele privind produsele de vacanță cu drept de folosință pe termen lung, precum și la contractele de revânzare și de schimb (JO L 33, 3.2.2009, p. 10).

         (1)  Directivele vizate la punctele 5, 7, 10 și 12 conțin dispoziții speciale cu privire la acțiunile în încetare.

         (2)  Respectiva directivă este abrogată și înlocuită, de la data de 12 mai 2010, cu Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori (JO L 133, 22.5.2008, p. 66).

      ANEXA II

         PARTEA A

         Directiva abrogată și lista modificărilor ulterioare

      (menționate la articolul 9)

                  Directiva 98/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 166, 11.6.1998, p. 51).

                  Directiva 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 171, 7.7.1999, p. 12).

                  Numai în ceea ce privește articolul 10

                  Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 178, 17.7.2000, p. 1).

                  Numai în ceea ce privește articolul 18 alineatul (2)

                  Directiva 2002/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 271, 9.10.2002, p. 16).

                  Numai în ceea ce privește articolul 19

                  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 149, 11.6.2005, p. 22).

                  Numai în ceea ce privește articolul 16 alineatul (1)

                  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului
                  (JO L 376, 27.12.2006, p. 36).

                  Numai în ceea ce privește articolul 42

         PARTEA B

         Termene de transpunere în dreptul național și de aplicare

      (menționate la articolul 9)

                  Directiva

                  Data-limită de transpunere

                  Data de aplicare

                  98/27/CE

                  1 ianuarie 2001

                  —

                  1999/44/CE

                  1 ianuarie 2002

                  —

                  2000/31/CE

                  16 ianuarie 2002

                  —

                  2002/65/CE

                  9 octombrie 2004

                  —

                  2005/29/CE

                  12 iunie 2007

                  12 decembrie 2007

                  2006/123/CE

                  28 decembrie 2009

                  —

      ANEXA III

         TABEL DE CORESPONDENȚĂ

                  Directiva 98/27/CE

                  Prezenta directivă

                  Articolele 1-5

                  Articolele 1-5

                  Articolul 6 alineatul (1)

                  Articolul 6 alineatul (1)

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf prima liniuță

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf litera (a)

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf a doua liniuță

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf litera (b)

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf a treia liniuță

                  Articolul 6 alineatul (2) primul paragraf litera (c)

                  Articolul 6 alineatul (2) al doilea paragraf

                  Articolul 6 alineatul (2) al doilea paragraf

                  Articolul 7

                  Articolul 7

                  Articolul 8 alineatul (1)

                  —

                  Articolul 8 alineatul (2)

                  Articolul 8

                  —

                  Articolul 9

                  Articolul 9

                  Articolul 10

                  Articolul 10

                  Articolul 11

                  Anexa

                  Anexa I

                  —

                  Anexa II

                  —

                  Anexa III


title: Directiva Consiliului din 10 octombrie 1989 de modificare a Directivei 77/452/CEE privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii, și de modificare a Directivei 77/453/CEE privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile asistenților medicali generaliști

text:
               06/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               234

         31989L0595

               L 341/30

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA CONSILIULUI

   din 10 octombrie 1989
   de modificare a Directivei 77/452/CEE privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea efectivă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii, și de modificare a Directivei 77/453/CEE privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative privind activitățile asistenților medicali generaliști
   (89/595/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 49, 57 alineatul (1), alineatul (2) prima și a treia teză și articolul 66,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   în cooperare cu Parlamentul European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât articolul 1 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 77/453/CEE (4) formulează principiul că formarea teoretică și tehnică trebuie coordonată și echilibrată cu formarea clinică, deși nu este stabilită o anumită proporție; întrucât, în temeiul articolului 1 alineatul (4), Consiliul, la propunerea Comisiei, hotărăște dacă aceste dispoziții trebuie menținute sau modificate;
   întrucât, în temeiul prezentei revizuiri, având în vedere în special necesitatea creșterii nivelului de cunoștințe ale asistenților medicali generaliști, este necesară modificarea articolului 1 alineatul (4) din Directiva 77/453/CEE, astfel încât să se stabilească durata instruirii teoretice la cel puțin o treime și a celei clinice la cel puțin o jumătate din durata minimă a instruirii prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din directiva menționată anterior; întrucât respectiva proporție face necesară definirea mai precisă a instruirii teoretice și a instruirii clinice;
   întrucât, de asemenea, este necesar să se specifice, ca și în cazul unor dispoziții similare din alte directive cu privire la profesiile din domeniul sănătății, că lista subiectelor din anexa la Directiva 77/453/CEE nu este restrictivă și să se folosească termenii standard „instruire teoretică” și „instruire clinică” în Directiva 77/453/CEE și în titlurile din anexa acesteia; întrucât este, de asemenea, indicat să se alinieze formularea anumitor dispoziții din Directiva 77/452/CEE (5), astfel cum a fost modificată ultima dată de Directiva 89/594/CEE (6), cu aceea a dispozițiilor similare din Directiva 75/362/CEE a Consiliului din 16 iunie 1975 privind recunoașterea reciprocă a diplomelor, certificatelor și a altor titluri oficiale de calificare în medicină, inclusiv măsurile destinate să faciliteze exercitarea eficientă a dreptului de stabilire și a libertății de a presta servicii (7), modificată ultima dată de Directiva 89/594/CEE,
   ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 77/452/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 6 alineatul (3) se înlocuiește cu următoarele:
               „(3)   În cazul în care statul membru gazdă are cunoștințe amănunțite cu privire la o problemă importantă care a intervenit înaintea stabilirii persoanei respective în acel stat, în afara teritoriului său și care poate afecta inițierea pe teritoriul său a activității în discuție, acesta poate informa statul membru de origine sau statul membru de proveniență a resortisantului străin.
               Statul membru de origine sau statul membru de proveniență a resortisantului străin verifică acuratețea datelor. Autoritățile sale decid cu privire la natura și amploarea investigațiilor care trebuie efectuate și informează statul membru gazdă despre orice acțiune importantă pe care o întreprind în legătură cu certificatele sau documentele pe care le-au emis.
               Statele membre asigură confidențialitatea informațiilor transmise.”

               2.

               Articolul 7 alineatul (2) se înlocuiește cu următoarele:
               „(2)   În cazul în care statul membru gazdă are cunoștințe amănunțite cu privire la o problemă importantă, care a intervenit înaintea stabilirii persoanei respective în acel stat, în afara teritoriului său și care poate afecta desfășurarea pe teritoriul său a activității în discuție, acesta poate informa statul membru de origine sau statul membru de proveniență a resortisantului străin.
               Statul membru de origine sau statul membru de proveniență a resortisantului străin verifică acuratețea datelor. Autoritățile sale decid cu privire la natura și amploarea investigațiilor care trebuie efectuate și informează statul membru gazdă despre orice acțiune importantă pe care o întreprind în legătură cu informațiile pe care le-au transmis conform alineatului (1).”

               3.

               Se inserează următorul articol:
               „Articolul 10a
               În cazul în care un stat membru gazdă cere propriilor resortisanți, care intenționează să inițieze sau să desfășoare una dintre activitățile menționate la articolul 1, să depună un jurământ sau să facă o declarație solemnă și în care forma acestui jurământ sau acestei declarații nu poate fi folosită de resortisanți ai altor state membre, statul membru gazdă se asigură că o formă corespunzătoare sau echivalentă a jurământului sau declarației este oferită celor interesați.”

               4.

               La articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf se inserează următoarele:
               „În acest scop și în completarea declarației prevăzute la alineatul (2) privind serviciile care urmează să fie prestate, statele membre pot solicita, pentru a permite punerea în aplicare a dispozițiilor privind conduita profesională aflate în vigoare pe teritoriul lor, fie înscrierea automată temporară ori afilierea pro forma într-o organizație profesională sau organism profesional, fie, ca alternativă, înscrierea, cu condiția ca o astfel de înscriere sau afiliere să nu întârzie sau să complice în nici un fel prestarea de servicii sau să impună o cheltuială suplimentară pentru prestatorul de servicii.”

               5.

               Articolul 14 se elimină.

         Articolul 2
   Directiva 77/453/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 alineatul (2) litera (b) și alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următoarele:

                           „(2)

                                       (b)

                                       formarea pe bază de program integral, de natură specific profesională, care trebuie să reglementeze subiectele programului stabilite în anexa la prezenta directivă și să cuprindă trei ani de studii sau 4 600 de ore de instruire teoretică și clinică.

                     (3)   Statele membre se asigură că instituția care formează asistenți medicali este răspunzătoare de coordonarea instruirii teoretice și clinice pe tot parcursul programului de studii.

                           (a)

                           «Instruirea teoretică» este definită astfel:
                           Acea parte a formării profesionale a asistenților medicali în care cei ce studiază asistență medicală acumulează cunoștințele, înțelegerea și tehnicile profesionale necesare pentru a planifica, asigura și evalua asistența medicală în ansamblul ei. Această formare este oferită în școlile de asistenți medicali și în alte condiții de formare alese de instituția care asigură formarea profesională și este asigurată de o echipă ce include profesori în domeniul asistenței medicale și alte persoane competente.

                           (b)

                           «Instruirea clinică» este definită astfel:
                           Acea parte a formării profesionale a asistenților medicali prin care cei care studiază asistență medicală, făcând parte dintr-o echipă și luând contact indirect cu o persoană și comunitate sănătoasă sau bolnavă, învață să planifice, să asigure și să evalueze asistența medicală necesară în ansamblul ei, în temeiul cunoștințelor și tehnicilor profesionale acumulate. Cel care studiază asistență medicală învață nu numai să lucreze în echipă, ci și să fie un conducător de echipă care organizează asistența medicală în ansamblul ei, inclusiv educația sanitară a persoanelor sau a grupurilor mici din instituțiile sanitare sau din comunitatea respectivă.
                           Această instruire are loc în spitale și alte instituții sanitare și în comunitatea respectivă, constituind responsabilitatea profesorilor care sunt asistenți medicali și beneficiind de colaborarea și sprijinul altor asistenți medicali calificați. În acest proces de formare profesională pot fi implicate și alte categorii de personal calificat.
                           Cei care studiază asistență medicală participă la activitățile departamentelor implicate, în măsura în care activitățile respective contribuie la formarea lor, permițându-le să învețe să-și asume responsabilitățile inerente privind îngrijirea medicală.

                     (4)   Instruirea teoretică menționată în partea A din anexă este echilibrată și coordonată cu instruirea clinică menționată în partea B a anexei, astfel încât cunoștințele și experiența prezentate la alineatul (1) din prezentul articol să poată fi obținute într-un mod adecvat. Durata instruirii teoretice cuprinde cel puțin o treime și cea a instruirii clinice cel puțin o jumătate din durata minimă a formării profesionale menționate la alineatul (2) litera (b)”.

               2.

               Anexa se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           teza introductivă se înlocuiește cu următoarele:
                           „Programul de studii pentru acordarea unei diplome, a unui certificat sau a altor titluri oficiale de calificare ca asistent medical generalist este formată din următoarele două părți și cel puțin din subiectele prezentate mai jos. Instruirea în unul sau mai multe dintre aceste subiecte poate fi efectuată ca parte sau în asociere cu alte cursuri.”

                           (b)

                           titlurile din partea A și B se modifică după cum urmează:

                                       —

                                       în versiunea spaniolă, „A. Enseñanza teórica y técnica” se înlocuiește cu „A. Enseñanza teórica” și „B. Enseñanzas de enfermería clínica” se înlocuiește cu „B. Enseñanza clínica”;

                                       —

                                       în versiunea daneză, „A. Teoretisk og teknisk undervisning” se înlocuiește cu „A. Teoretisk undervisning”;

                                       —

                                       în versiunea germană, „A. Theoretischer und technischer Unterricht” se înlocuiește cu „A. Theoretischer Unterricht” și „B. Klinisch-praktische Krankenpflege-Ausbildung” se inlocuiește cu „B. Klinische Unterweisung”;

                                       —

                                       în versiunea greacă, „A. Θεωρητικη και πρακτικη διδασκαλια” se înlocuiește cu „A. Θεωρητικη διδασκαλια” și „B. Κλινικη διδασκαλια του νοσοκομου” se înlocuiește cu „B. Κλινικη διδασκαλια”;

                                       —

                                       în versiunea engleză, „A. Theoretical and technical instruction” se înlocuiește cu „A. Theoretical instruction”;

                                       —

                                       în versiunea franceză, „A. Enseignement théorique et technique” se înlocuiește cu „A. Enseignement théorique” și „B. Enseignement infirmier clinique” se înlocuiește cu „B. Enseignement clinique”;

                                       —

                                       în versiunea italiană, „A. Insegnamento teorico e tecnico” se înlocuiește cu „A. Insegnamento teorico” și „B. Insegnamento infermieristico clinico” se înlocuiește cu „B. Insegnamento clinico”;

                                       —

                                       în versiunea olandeză, „A. Theoretisch en technisch onderwijs” se înlocuiește cu „A. Theoretisch onderwijs”;

                                       —

                                       în versiunea portugheză, „A. Ensino teórico e técnico” se înlocuiește cu „A. Ensino teórico” și „B. Ensino clínico da enfermagem” se înlocuiește cu „B. Ensino clínico”.

         Articolul 3
   Cursurile de formare pentru asistenții medicali generaliști începute înainte de 13 octombrie 1991 în cadrul sistemului anterior, în conformitate cu articolul 1 din Directiva 77/453/CEE, pot fi încheiate în conformitate cu schema respectivă.
   Articolul 4
   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 13 octombrie 1991. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Articolul 5
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 10 octombrie 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. DOUBIN

      (1)  JO C 20, 26.1.1988, p. 10 și JO C 322, 15.12.1988, p. 22.

      (2)  JO C 235, 12.9.1988, p. 68 și JO C 256, 09.10.1989.

      (3)  JO C 134, 24.5.1988, p. 27.

      (4)  JO L 176, 15.7.1977, p. 8.

      (5)  JO L 176, 15.7.1977, p. 1.

      (6)  JO L 341, 23.11.1989, p. 19.

      (7)  JO L 167, 30.6.1975, p. 1.


title: Directiva 2005/2/CE a Comisiei din 19 ianuarie 2005 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor active Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatumText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32005L0002

Official Journal L 020 , 22/01/2005 P. 0015 - 0018 Official Journal L 275 , 06/10/2006 P. 0083 - 0086

		20050119Directiva 2005/2/CE a Comisieidin 19 ianuarie 2005de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanțelor active Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatum(Text cu relevanță pentru SEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare [1], în special articolul 6 alineatul (1),întrucât:(1) În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, autoritățile franceze au primit de la JSC International Ltd, la 12 aprilie 1996, o cerere de includere a substanței active Ampelomyces quisqualis la anexa I la respectiva directivă. Decizia 97/591/CE a Comisiei [2] a confirmat faptul că dosarul era "conform", și anume se putea considera că îndeplinește, în principiu, cerințele în materie de date și informații prevăzute la anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.(2) În temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, Finlanda a primit de la Kemira Agro Oy (în prezent Verdera Oy), la 19 mai 1998, o cerere de includere a substanței active Gliocladium catenulatum la anexa I la respectiva directivă. Decizia 1999/392/CE a Comisiei [3] a confirmat faptul că dosarul era "conform", și anume se putea considera că îndeplinește, în principiu, cerințele în materie de date și informații prevăzute la anexele II și III la Directiva 91/414/CEE.(3) Efectele acestor substanțelor active asupra sănătății umane și a mediului au fost evaluate în conformitate cu dispozițiile articolului 6 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/414/CEE pentru utilizările propuse de solicitanți. Statele membre raportoare desemnate au înaintat Comisiei proiecte de rapoarte de evaluare privind substanțele în cauză, la 28 octombrie 1997 (Ampelomyces quisqualis) și respectiv la 15 iunie 2000 (Gliocladium catenulatum).(4) Proiectele de rapoarte de evaluare au fost examinate de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală. Aceste examinări s-au încheiat la 8 octombrie 2004 sub forma rapoartelor de examinare ale Comisiei privind Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatum.(5) Dosarul și informațiile obținute în urma examinării substanței Ampelomyces quisqualis au fost, de asemenea, înaintate Comitetului științific pentru plante. Raportul acestui comitet a fost adoptat în mod formal la 7 martie 2001 [4].(6) În avizul său, Comitetul a conchis că, în absența unui studiu satisfăcător privind efectele asupra plămânilor, riscul la care se expun utilizatorii nu a fost analizat în mod corespunzător. De asemenea, acesta a ajuns la concluzia că dozajele repetate ar trebui, în general, să fie incluse în ansamblul de date primare, dar că acestea ar putea fi omise cu condiția prezentării de justificări corespunzătoare. În cazul specific al Ampelomyces quisqualis, Comitetul nu a putut să se pronunțe asupra necesității dozajelor repetate din cauza absenței unui studiu satisfăcător privind efectele asupra plămânilor.(7) În cele din urmă, Comitetul a conchis că, deși nu s-a observat nici o reacție alergică la Ampelomyces quisqualis, apariția unei asemenea reacții în urma expunerii la acest organism în momentul unei utilizări agricole nu putea fi exclusă. Comitetul a recomandat, ca măsură de prudență, să se monitorizeze starea de sănătate a producătorilor și utilizatorilor în urma acordării autorizației și publicarea rezultatelor pentru o reevaluare ulterioară.(8) Recomandările Comitetului științific au fost luate în considerare pe parcursul examinării suplimentare, în prezenta directivă și în raportul de examinare.(9) La solicitarea Comitetului științific, autorul notificării a realizat un al doilea studiu privind efectele asupra plămânilor. Studiul în cauză a fost considerat drept solid și valid din punct de vedere științific în cadrul Comitetului permanent, a cărui evaluare suplimentară a ajuns la concluzia că Ampelomyces quisqualis nu este nici patogenă, nici infecțioasă pentru mamifere și nu există toxine; prin urmare, riscul expunerii utilizatorilor a fost analizat în mod corespunzător, în conformitate cu recomandările Comitetului științific pentru plante.(10) În ceea ce privește posibilitatea apariției reacțiilor alergice, nici o astfel de reacție nu a fost atestată în urma unei utilizări agricole a substanței. Prin urmare, nu ar trebui să se considere că există un risc grav de reacție de acest tip. Cu toate acestea, posibilitatea apariției reacțiilor alergice nu poate fi exclusă în totalitate. Aceste preocupări nu ar trebui să împiedice includerea substanței la anexa I la Directiva 91/414/CEE; cu toate acestea, statele membre ar putea să le soluționeze punând în aplicare un program de monitorizare atunci când autorizează produse fitosanitare care conțin Ampelomyces quisqualis.(11) În evaluarea realizată, Comitetul permanent a ajuns prin urmare la concluzia că nu există efecte dăunătoare asupra oamenilor în condițiile de utilizare propuse.(12) Evaluarea substanței Gliocladium catenulatum nu a relevat întrebări sau motive de îngrijorare care să necesite o consultare a Comitetului științific pentru plante sau a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară.(13) În urma diferitelor examinări efectuate, rezultă că produsele fitosanitare care conțin substanțele active în cauză pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, ținând seama de articolul 5 alineatul (3) din respectiva directivă, în special în ceea ce privește utilizările examinate și detaliate în raportul de examinare al Comisiei. Prin urmare, Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatum ar trebui incluse la anexa I, pentru a garanta că, în toate statele membre, autorizațiile pentru produsele fitosanitare care conțin aceste substanțe active vor putea fi acordate în conformitate cu dispozițiile directivei.(14) După includerea substanțelor Ampelomyces quisqualis și Gliocladium catenulatum la anexa I la Directiva 91/414/CEE, este necesar să se lase statelor membre un termen rezonabil pentru a aplica dispozițiile respectivei directive în ceea ce privește produsele fitosanitare care conțin substanțele menționate și în special pentru a reexamina autorizațiile provizorii existente și, înaintea expirării acestui termen, de a le transforma în autorizații definitive, de a le modifica sau de a le retrage, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE.(15) În consecință, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată.(16) Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:Articolul 1Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.Articolul 2(1) Statele membre adoptă și publică până la 30 septembrie 2005 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Acestea comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 octombrie 2005.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi este comunicat de către statele membre textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.Articolul 3(1) Statele membre reexaminează autorizația acordată pentru fiecare produs fitosanitar care conține Ampelomyces quisqualis sau Gliocladium catenulatum, pentru a garanta respectarea condițiilor aplicabile substanțelor active în cauză, astfel cum au fost stabilite la anexa I la Directiva 91/414/CEE. După caz, statele membre modifică sau retrag autorizația, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, până la 30 septembrie 2005.(2) Orice produs fitosanitar autorizat care conține Ampelomyces quisqualis sau Gliocladium catenulatum în calitate de substanță activă unică sau asociată altor substanțe active, incluse la anexa I la Directiva 91/414/CEE până la 31 martie 2005, face obiectul unei reexaminări efectuate de statele membre pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele prevăzute la anexa III la directiva menționată. În funcție de această evaluare, statele membre stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.În urma acestei evaluări, statele membre:(a) în cazul unui produs care conține Ampelomyces quisqualis sau Gliocladium catenulatum în calitate de substanță activă unică modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 30 septembrie 2006 sau(b) în cazul unui produs care conține Ampelomyces quisqualis sau Gliocladium catenulatum, în calitate de substanță activă asociată altor substanțe, modifică sau retrag autorizația, după caz, fie până la 30 septembrie 2006, fie, în cazul în care este vorba de o dată ulterioară, până la data stabilită pentru această modificare sau retragere în directiva sau directivele prin care substanța sau substanțele în cauză au fost adăugate la anexa I la Directiva 91/414/CEE.Articolul 4Prezenta directivă intră în vigoare la 1 aprilie 2005.Articolul 5Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles, 19 ianuarie 2005.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO L 230, 19.8.1991, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/99/CE a Comisiei (JO L 309, 6.10.2004, p. 6).[2] JO L 239, 30.8.1997, p. 48.[3] JO L 148, 15.6.1999, p. 44.[4] Avizul Comitetului științific pentru plante privind evaluarea substanței Ampelomyces quisqualis în sensul Directivei 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare – Aviz adoptat de Comitetul științific pentru plante la 7 martie 2001.--------------------------------------------------20050119ANEXĂUrmătoarele substanțe se adăugă la finalul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE.Număr | Denumire comună, număr de identificare | Denumirea UICPA | Puritate [1] | Intrare în vigoare | Data expirării includerii | Dispoziții specifice |"94 | Ampelomyces quisqualis Sușă: AQ 10 Colecția de culturi nr. CNCM I-807 Nr. CIMAP Neatribuit | Inexistentă | | 1 aprilie 2005 | 31 martie 2015 | Pot fi autorizate numai utilizările ca fungicid. În momentul acordării autorizațiilor, se va ține seama de concluziile raportului de examinare pentru Ampelomyces quisqualis și în special de anexele I și II, astfel cum au fost stabilite de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 8 octombrie 2004. |99 | Gliocladium catenulatum Sușă: J 1446 Colecția de culturi nr. DSM 9212 Nr. CIMAP Neatribuit | Inexistentă | | 1 aprilie 2005 | 31 martie 2015 | Pot fi autorizate numai utilizările ca fungicid. În momentul acordării autorizațiilor, se va ține seama de concluziile raportului de examinare pentru Gliocladium catenulatum și în special de anexele I și II, astfel cum au fost stabilite de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 30 martie 2004. În cadrul acestei evaluări generale, statele membre trebuie să acorde o atenție specială protecției utilizatorilor și muncitorilor. După caz, trebuie adoptate măsuri menite să atenueze riscurile." |[*] Detalii suplimentare cu privire la identitatea și specificarea substanțelor active sunt furnizate în raportul de examinare.--------------------------------------------------