title: Directiva 2003/50/CE a Consiliului din 11 iunie 2003 de modificare a Directivei 91/68/CEE în ceea ce privește intensificarea controalelor aplicabile circulației ovinelor și caprinelor

text:
               03/Volumul 48

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               32

         32003L0050

               L 169/51

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2003/50/CE A CONSILIULUI

   din 11 iunie 2003
   de modificare a Directivei 91/68/CEE în ceea ce privește intensificarea controalelor aplicabile circulației ovinelor și caprinelor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (3),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 91/68/CEE a Consiliului (4) stabilește condițiile de sănătate animală care reglementează comerțul intracomunitar cu ovine și caprine.

               (2)

               Directiva 64/432/CEE a Consiliului din 26 iunie 1964 privind problemele de sănătate animală care afectează comerțul intracomunitar cu bovine și porcine (5) a fost modificată și actualizată prin Directiva 97/12/CE (6) pentru a ține seama de progresele înregistrate în sectorul creșterii de animale din Comunitate.

               (3)

               Ovinele și caprinele au nu numai sisteme de creștere asemănătoare cu cele de creștere a bovinelor și a porcinelor, dar și aceeași susceptibilitate față de o serie de boli.

               (4)

               Circulația ovinelor a contribuit în mare măsură la răspândirea febrei aftoase în anumite părți ale Comunității în perioada epidemiei din 2001. Din aceste motive, condițiile de sănătate animală care reglementează comerțul intracomunitar cu ovine și caprine au fost sporite prin Decizia 2001/327/CE a Comisiei din 24 aprilie 2001 privind restricțiile de circulație a animalelor din specii sensibile la febra aftoasă și de abrogare a Deciziei 2001/263/CE (7).

               (5)

               La finalul crizei febrei aftoase din 2001, a fost organizată o conferință internațională pentru prevenirea și controlul febrei aftoase de către președinția belgiană a Consiliului în asociere cu Comisia, în decembrie 2001, pentru a trage primele concluzii în urma epidemiei din 2001. Conferința a invitat Comisia să prezinte propuneri adecvate de măsuri legislative destinate să prevină asemenea focare în viitor și, în ipoteza apariției lor, să reducă pe cât posibil consecințele nefaste pe plan economic. S-a solicitat în special ca circulația animalelor susceptibile să fie controlată cu mai multă eficiență în ceea ce privește garanțiile sanitare oferite.

               (6)

               În consecință, prezenta directivă urmărește intensificarea controalelor aplicabile circulației ovinelor și caprinelor, în vederea îmbunătățirii garanțiilor sanitare oferite de către statele membre în comerțul intracomunitar cu animale din aceste specii, în conformitate cu Directiva 64/432/CEE.

               (7)

               Este necesar să se prevadă o procedură rapidă de actualizare a certificatelor de sănătate animală.

               (8)

               Directiva 91/68/CE trebuie modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Directiva 91/68/CEE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2

                           (a)

                           Se aplică, după caz, definițiile de la articolul 2 din Directiva 90/425/CEE și de la articolul 2 din Directiva 91/628/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1991 privind protecția animalelor în timpul transportului și de modificare a Directivelor 90/425/CEE și 91/496/CEE (8);

                           (b)

                           de asemenea, în sensul prezentei directive, se definesc următorii termeni:

                                       1.

                                       «ovine sau caprine pentru carne»: animalele din speciile ovină sau caprină care urmează să fie duse la abator, fie direct, fie după ce au trecut printr-un centru de adunare autorizat, în scopul sacrificării;

                                       2.

                                       «ovine sau caprine pentru reproducere»: animalele din speciile ovină sau caprină, cu excepția celor menționate la punctele 1 și 3, care urmează să fie transportate către locul de destinație, fie direct, fie după trecerea lor printr-un centru de adunare autorizat, în scopul reproducerii și producerii;

                                       3.

                                       «ovine sau caprine pentru îngrășare»: animalele din speciile ovină sau caprină, cu excepția celor menționate la punctele 1 și 2, care urmează să fie transportate către locul de destinație, fie direct, fie după trecerea lor printr-un centru de adunare autorizat, în scopul îngrășării și a unei sacrificări ulterioare;

                                       4.

                                       «exploatație de ovine sau caprine indemnă oficial de bruceloză»: o exploatație care îndeplinește condițiile menționate de anexa A capitolul 1 secțiunea 1;

                                       5.

                                       «exploatație de ovine sau caprine indemnă de bruceloză»: o exploatație care îndeplinește condițiile menționate de anexa A capitolul 2;

                                       6.

                                       «boală cu declarare obligatorie»: una dintre bolile menționate în anexa B secțiunea I;

                                       7.

                                       «medic veterinar oficial»: medicul veterinar desemnat de autoritatea centrală competentă din statul membru;

                                       8.

                                       «exploatație de origine»: orice exploatație în care au existat permanent ovine și caprine, în conformitate cu cerințele prezentei directive, în care s-au ținut registre care atestă prezența acestor animale și care pot fi controlate de către autoritățile competente;

                                       9.

                                       «centru de adunare»: un centru de colectare și o piață în care sunt adunate, sub controlul medicului veterinar oficial, animalele din speciile ovină și caprină provenind din diferite exploatații în vederea constituirii unor loturi de animale destinate circulației naționale;

                                       10.

                                       «centru de adunare autorizat»: spațiul în care sunt adunate ovinele sau caprinele provenind din diferite exploatații în vederea constituirii unor loturi de animale destinate comerțului intracomunitar;

                                       11.

                                       «comerciant»: orice persoană fizică sau juridică care cumpără și vinde în mod direct sau indirect animale în scopuri comerciale, care rulează în mod regulat stocuri de animale din aceste specii și care, în termen de cel mult douăzeci și nouă de zile de la cumpărarea animalelor, le revinde sau le mută de la prima locație către alte locații sau le transportă direct la un abator care nu îi aparține;

                                       12.

                                       «unități autorizate ale comerciantului»: unitățile administrate de un comerciant, așa cum este definit acesta la punctul 11, și autorizate de autoritățile competente, în care sunt adunate ovine și caprine provenind din diferite exploatații, în vederea constituirii de loturi de animale destinate comerțului intracomunitar;

                                       13.

                                       «transportator»: orice persoană fizică sau juridică, așa cum este definită la articolul 5 din Directiva 91/628/CEE;

                                       14.

                                       «regiune»: o parte din teritoriul unui stat membru a cărei suprafață este de cel puțin 2 000 km2 și care este supusă controlului autorităților competente și include cel puțin una din regiunile administrative următoare:

                                                               —

                                                               Belgia:

                                                   province/provincie

                                                               —

                                                               Germania:

                                                   Regierungsbezirk

                                                               —

                                                               Danemarca:

                                                   amt or island

                                                               —

                                                               Franța:

                                                   département

                                                               —

                                                               Italia:

                                                   provincia

                                                               —

                                                               Luxemburg:

                                                   —

                                                               —

                                                               Țările de Jos:

                                                   RVV-kring

                                             —   Regatul Unit:

                                                   Anglia, Țara Galilor și Irlanda de Nord:

                                                   county

                                                   — Scoția:

                                                   district or island area

                                                               —

                                                               Irlanda:

                                                   county

                                                               —

                                                               Grecia:

                                                   νομός

                                                               —

                                                               Spania:

                                                   provincia

                                             —   Portugalia:

                                                   continent:

                                                   distrito

                                                   alte părți ale teritoriului portughez:

                                                   região autónoma

                                                               —

                                                               Austria:

                                                   Bezirk

                                                               —

                                                               Suedia:

                                                   län

                                                               —

                                                               Finlanda:

                                                   lääni/län;

               2.

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 3
               (1)   Ovinele și caprinele pentru carne pot fi destinate comerțului numai dacă îndeplinesc condițiile menționate la articolele 4, 4 a, 4 b și 4 c.
               (2)   Ovinele și caprinele pentru îngrășare pot fi destinate comerțului numai dacă îndeplinesc condițiile menționate la articolele 4, 4 a, 4 b și 5, fără a aduce atingere eventualelor garanții suplimentare exigibile în temeiul articolelor 7 și 8.
               (3)   Ovinele și caprinele pentru reproducere pot fi destinate comerțului numai dacă îndeplinesc condițiile menționate la articolele 4, 4 a, 4 b, 5 și 6, fără a aduce atingere eventualelor garanții suplimentare exigibile în temeiul articolelor 7 și 8.
               (4)   Prin derogare de la dispozițiile alineatelor (2) și (3), autoritățile competente din statele membre de destinație pot acorda derogări generale sau limitate pentru circulația ovinelor și caprinelor pentru reproducere și pentru îngrășare destinate exclusiv pășunatului, cu titlu temporar, în apropierea frontierelor interioare ale Comunității. Statele membre care recurg la această derogare informează imediat Comisia cu privire la conținutul derogărilor acordate.
               (5)   Ovinele și caprinele menționate de prezenta directivă nu trebuie să intre în contact în nici un moment, de la plecarea lor din exploatația de origine până la sosirea lor la destinație, cu alte animale biongulate decât cele care beneficiază de același statut sanitar.”

               3.

               Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 4
               (1)   Statele membre se asigură ca ovinele și caprinele:

                           (a)

                           să fie identificate și înregistrate în conformitate cu legislația comunitară;

                           (b)

                           să facă obiectul unui control efectuat de către un medic veterinar oficial în interval de douăzeci și patru de ore anterior încărcării animalelor și să nu prezinte nici un semn clinic de boală;

                           (c)

                           să nu provină dintr-o exploatație sau să nu fi intrat în contact cu animale dintr-o exploatație care face obiectul unei interdicții din motive de sănătate animală, durata acestei interdicții, de la sacrificare și/sau de la eliminarea ultimului animal infectat sau susceptibil de a fi infectat cu una din bolile menționate la punctele (i), (ii) sau (iii), fiind de cel puțin:

                                       (i)

                                       patruzeci și două de zile, în cazul brucelozei;

                                       (ii)

                                       treizeci de zile, în cazul rabiei;

                                       (iii)

                                       cincisprezece zile, în cazul antraxului;

                           (d)

                           să nu provină dintr-o exploatație sau să nu fi intrat în contact cu animale dintr-o exploatație situată într-o zonă care, din motive de sănătate, face obiectul unei interdicții sau al unei restricții privind specia în cauză, în conformitate cu legislația comunitară și/sau națională;

                           (e)

                           să nu facă obiectul unor măsuri de sănătate animală în temeiul legislației comunitare privind febra aftoasă și să nu fi fost vaccinate împotriva febrei aftoase.

                     (2)   Statele membre se asigură că nu fac obiectul comerțului ovinele și caprinele:

                           (a)

                           care ar putea fi eliminate în cadrul unui program național de eradicare împotriva bolilor care nu au fost menționate de anexa C la Directiva 90/425/CEE sau de capitolul I din anexa B la prezenta directivă;

                           (b)

                           care nu se pot comercializa pe propriul teritoriu din motive sanitare sau de sănătate animală justificate prin articolul 30 din tratat.

                     (3)   Statele membre se asigură ca ovinele și caprinele:

                           (a)

                           să fi fost născute și crescute de la naștere pe teritoriul Comunității sau

                           (b)

                           să fi fost importate dintr-o țară terță în conformitate cu legislația comunitară.”

               4.

               Se inserează următoarele articole:
               „Articolul 4 a
               (1)   Statele membre se asigură că ovinele și caprinele pentru carne, reproducere și îngrășare sunt expediate în alt stat membru numai cu condiția ca acestea:

                           (a)

                           să fi fost ținute permanent în exploatația de origine pe o perioadă de cel puțin treizeci de zile sau de la naștere, în cazul în care au mai puțin de treizeci de zile și

                           (b)

                           să nu provină dintr-o exploatație în care ovinele și caprinele au fost introduse în intervalul de douăzeci și una de zile anterior expedierii și

                           (c)

                           să nu provină dintr-o exploatație în care animalele biongulate importate din țări terțe au fost introduse în intervalul de treizeci de zile anterior expedierii.

                     (2)   Prin derogare de la alineatul (1) literele (b) și (c), statele membre pot autoriza expedierea de ovine și caprine către un alt stat membru, cu condiția ca animalele menționate la alineatul (1) literele (b) și (c) să fi fost complet izolate de alte animale prezente în exploatație.
               Articolul 4 b
               (1)   Statele membre se asigură de aplicarea condițiilor menționate la alineatele (2)-(6) în cadrul comerțului intracomunitar pentru toate ovinele și caprinele.
               (2)   Animalele nu sunt ținute în afara exploatației de origine mai mult de șase zile înainte să fie obținut ultimul certificat în vederea expedierii lor către destinația finală din alt stat membru indicată pe certificatul de sănătate animală.
               Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 9 alineatul (1), în cazul transportului maritim, intervalul de șase zile se prelungește cu durata transportului pe mare.
               (3)   După plecarea din exploatația de origine, animalele sunt expediate direct către destinația dintr-un alt stat membru.
               (4)   Prin derogare de la alineatul (3), ovinele și caprinele, după plecarea lor din exploatația de origine și înainte de sosirea lor la destinația dintr-un alt stat membru, pot să treacă numai printr-un singur centru de adunare autorizat, situat în statul membru de origine.
               În cazul ovinelor și caprinelor pentru carne, centrul de adunare autorizat poate fi înlocuit cu unitățile autorizate ale comerciantului, situate în statul membru de origine.
               (5)   Animalele pentru carne care au fost trimise către un abator la sosirea lor în statul membru de destinație trebuie să fie sacrificate în intervalele cele mai scurte și în termen de cel mult șaptezeci și două de ore de la sosire.
               (6)   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 3 alineatul (5), statele membre se asigură ca animalele menționate de prezenta directivă să nu compromită în nici un moment, de la plecarea lor din exploatația de origine și până la sosirea la destinație, statutul sanitar al ovinelor și caprinelor care nu sunt destinate comerțului intracomunitar.
               Articolul 4 c
               (1)   Prin derogare de la articolul 4a alineatul (1) litera (a), ovinele și caprinele pentru carne pot face obiectul comerțului după ce au fost ținute permanent în exploatația de origine pe o perioadă de cel puțin douăzeci și una de zile.
               (2)   Prin derogare de la articolul 4 a alineatul (1) litera (b) și fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1) și ale articolului 4 b alineatul (2), ovinele și caprinele pentru carne pot fi expediate direct dintr-o exploatație de origine în care ovinele și caprinele au fost introduse în intervalul de douăzeci și una de zile anterior expedierii, cu condiția să fie transportate direct către un abator situat într-un alt stat membru în vederea sacrificării imediate, fără să mai treacă printr-un centru de adunare sau printr-un punct de oprire stabilit, în conformitate cu Directiva 91/628/CEE.
               (3)   Prin derogare de la articolul 4 b alineatele (3) și (4) și fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 4 b alineatul (2), ovinele și caprinele pentru carne pot să treacă printr-un centru de adunare suplimentar, după plecarea din exploatația de origine, în următoarele condiții:

                           (a)

                           înainte de a trece prin centrul de adunare autorizat, menționat la articolul 4 b alineatul (4) și situat în statul membru de origine, animalele îndeplinesc următoarele condiții:

                                       (i)

                                       după plecarea lor din exploatația de origine, animalele trec printr-un singur centru de adunare, sub controlul unui medic veterinar oficial care autorizează prezența simultană numai a animalelor cu cel puțin același statut sanitar și

                                       (ii)

                                       fără a aduce atingere legislației comunitare privind identificarea ovinelor și caprinelor, animalele sunt identificate individual cel mai târziu în acest centru de adunare pentru a putea identifica în fiecare caz exploatația de origine și

                                       (iii)

                                       la plecarea din centrul de adunare, animalele, însoțite de un document veterinar oficial, sunt transportate către centrul de adunare autorizat, menționat în articolul 4 b alineatul (4), pentru a fi certificate și expediate direct către un abator din statul membru de destinație,

                                 sau

                           (b)

                           animalele pot să treacă, după expedierea lor din statul membru de origine, printr-un centru de adunare autorizat, înainte să fie expediate către abatorul din statul membru de destinație, în următoarele condiții:

                                       (i)

                                       centrul de adunare autorizat este situat în statul membru de destinație de unde animalele trebuie să fie transportate, sub responsabilitatea medicului veterinar oficial, direct către un abator, în scopul sacrificării într-un interval de cinci zile de la sosirea lor în centrul de adunare sau

                                       (ii)

                                       centrul de adunare autorizat este situat într-un stat membru de tranzit, din care animalele sunt expediate direct către abatorul din statul membru de destinație indicat pe certificatul de sănătate animală al animalului, eliberat în conformitate cu articolul 9 alineatul (6).”

               5.

               Articolul 8 a se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 8 a
               (1)   Statele membre se asigură că centrele de adunare îndeplinesc cel puțin condițiile de mai jos pentru a fi acceptate de autoritatea competentă. Aceste centre trebuie:

                           (a)

                           să se afle sub controlul unui medic veterinar oficial care se asigură în special de respectarea dispozițiilor articolului 3 alineatul (5);

                           (b)

                           să fie situate într-o zonă care nu face obiectul unei interdicții sau unor restricții în conformitate cu legislația comunitar relevantă și/sau cu legislația națională;

                           (c)

                           să fie curățate și dezinfectate înainte de fiecare utilizare, în conformitate cu instrucțiunile medicului veterinar oficial;

                           (d)

                           să dispună, în funcție de capacitatea de primire:

                                       —

                                       de o unitate destinată exclusiv acestui scop, în cazul în care sunt utilizate ca centre de adunare;

                                       —

                                       de unități adecvate pentru încărcarea și descărcarea animalelor, adăpostirea lor în condiții adecvate, adăparea, hrănirea și administrarea oricărui tratament necesar; aceste unități trebuie să fie ușor de curățat și dezinfectat;

                                       —

                                       de infrastructuri adecvate de inspecție;

                                       —

                                       de infrastructuri adecvate de izolare;

                                       —

                                       de un echipament adecvat pentru curățarea și dezinfectarea sălilor și camioanelor;

                                       —

                                       de o suprafață suficientă de depozitare a furajelor, a așternutului de paie și a gunoiului de grajd;

                                       —

                                       de un sistem adecvat pentru colectarea apelor uzate și

                                       —

                                       de un birou sau un spațiu pentru medicul veterinar oficial;

                           (e)

                           să accepte doar animale care sunt identificate în conformitate cu legislația comunitară și care îndeplinesc condițiile de sănătate animală stabilite prin prezenta directivă, pentru categoria de animale în cauză. În acest scop, proprietarul sau persoana responsabilă de centru se asigură că animalele sunt însoțite, la intrare, de documente de sănătate sau de certificate adecvate pentru speciile și categoriile în cauză;

                           (f)

                           să facă obiectul unor inspecții periodice efectuate de către autoritatea competentă, pentru a se asigura că acestea continuă să îndeplinească condițiile de aprobare.

                     (2)   Proprietarul sau persoana responsabilă de centrul de adunare trebuie să înscrie într-un registru sau într-o bază de date, pe baza documentelor de însoțire ale animalelor sau pe baza numerelor sau mărcilor de identificare ale animalelor, și să păstreze timp de cel puțin trei ani următoarele informații:

                           —

                           numele proprietarului, originea, data intrării, data ieșirii, numărul și datele de identificare ale ovinelor și ale caprinelor sau numărul de înregistrare al exploatației de origine a animalelor care intră în centru, dacă este cazul, numărul autorizației sau numărul de înregistrare al centrului de adunare prin care au trecut animalele înainte să intre în centru, precum și destinația propusă;

                           —

                           numărul de înregistrare al transportatorului și numărul de înmatriculare al camionului care descarcă sau încarcă animalele în centru.

                     (3)   Autoritatea competentă atribuie un număr de autorizație pentru fiecare centru de adunare autorizat. Această autorizație poate fi limitată numai la una din speciile menționate de prezenta directivă sau la animalele pentru reproducere sau pentru îngrășare sau pentru carne. Autoritatea competentă informează Comisia cu privire la lista centrelor de adunare autorizate, precum și cu privire la posibilele actualizări. Comisia comunică această listă statelor membre în cadrul comitetului menționat la articolul 15 alineatul (1).
               (4)   Autoritatea competentă poate suspenda sau retrage autorizația în cazul încălcării prezentului articol sau a altor dispoziții corespunzătoare ale prezentei directive sau ale oricăror alte directive relevante privind sănătatea animală. Autorizația poate fi reacordată în cazul în care autoritatea competentă s-a asigurat că centrul de adunare este pe deplin în conformitate cu toate dispozițiile relevante ale prezentei directive.
               (5)   Autoritatea competentă se asigură că centrele de adunare dispun, atunci când sunt în funcțiune, de un număr suficient de medici veterinari oficiali pentru a efectua toate sarcinile care le revin.
               (6)   Eventualele modalități necesare pentru aplicarea uniformă a prezentului articol se stabilesc în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2).”

               6.

               Se inserează următoarele articole:
               „Articolul 8 b
               (1)   Statele membre se asigură că toți comercianții sunt înregistrați, că sunt autorizați în scopul comerțului intracomunitar, că au un număr de autorizație atribuit de către autoritatea competentă și că îndeplinesc cel puțin următoarele condiții:

                           (a)

                           trebuie să comercializeze numai animale identificate care provin din exploatații care îndeplinesc condițiile menționate la articolul 3 din prezenta directivă. În acest scop, comerciantul se asigură că animalele sunt identificate corect și însoțite de documente de sănătate adecvate în conformitate cu prezenta directivă;

                           (b)

                           comerciantul trebuie să înscrie într-un registru sau într-o bază de date, pe baza documentelor de însoțire a animalelor sau pe baza numerelor sau mărcilor de identificare ale animalelor, și să păstreze timp de cel puțin trei ani următoarele informații:

                                       —

                                       numele proprietarului, originea, data cumpărării, categoriile, numărul și datele de identificare ale ovinelor și ale caprinelor sau numărul de înregistrare al exploatației de origine a animalelor cumpărate, dacă este cazul, numărul autorizației sau numărul de înregistrare al centrului de adunare prin care au trecut animalele înainte să fie cumpărate, precum și destinația lor;

                                       —

                                       numărul de înregistrare al transportatorului și/sau numărul de înmatriculare al camionului care descarcă sau încarcă animalele;

                                       —

                                       numele și adresa cumpărătorului și destinația animalelor;

                                       —

                                       copiile planurilor de parcurs și/sau numărul de serie al certificatelor de sănătate animală;

                           (c)

                           în cazul în care comerciantul deține animale în unitățile sale, el se va asigura:

                                       —

                                       ca personalul responsabil de animale să primească o instruire specifică în ceea ce privește aplicarea cerințelor prezentei directive, precum și în ceea ce privește îngrijirea și bunăstarea animalelor;

                                       —

                                       ca medicul veterinar oficial să efectueze periodic controale și, dacă este cazul, teste asupra animalelor și ca toate măsurile necesare să fie luate pentru evitarea răspândirii unei boli.

                     (2)   Statele membre se asigură că fiecare unitate utilizată de către un comerciant în exercitarea profesiei sale este înregistrată și are un număr de autorizație atribuit de către autoritatea competentă și că îndeplinește cel puțin următoarele condiții:

                           (a)

                           se află sub controlul unui medic veterinar oficial;

                           (b)

                           este situată într-o zonă care nu face obiectul nici unei interdicții sau restricții în temeiul legislației comunitare relevante sau al legislației naționale;

                           (c)

                           dispune:

                                       —

                                       de unități adecvate cu o capacitate suficientă și, în special, de infrastructuri de inspecție și infrastructuri de izolare adecvate pentru a putea izola toate animalele în cazul apariției unei boli contagioase;

                                       —

                                       de unități adecvate pentru descărcarea animalelor și, dacă este necesar, pentru adăpostirea lor în condiții adecvate, adăparea, hrănirea și administrarea oricărui tratament necesar; aceste unități trebuie să fie ușor de curățat și dezinfectat;

                                       —

                                       de o suprafață suficientă pentru depozitarea așternutului de paie și a gunoiului de grajd;

                                       —

                                       de un sistem adecvat pentru colectarea apelor uzate;

                           (d)

                           să fie curățată și dezinfectată înainte de fiecare utilizare în conformitate cu instrucțiunile medicului veterinar oficial.

                     (3)   Autoritatea competentă poate suspenda sau retrage autorizația în cazul încălcării prezentului articol sau a altor dispoziții adecvate ale prezentei directive sau ale oricăror alte directive privind sănătatea animală. Autorizația poate fi reacordată în cazul în care autoritatea competentă s-a asigurat că comerciantul a respectat în totalitate dispozițiile relevante ale prezentei directive.
               (4)   Autoritatea competentă trebuie să efectueze inspecții regulate, pentru a se asigura că cerințele prezentului articol sunt respectate.
               Articolul 8 c
               (1)   Statele membre se asigură că transportatorii menționați la articolul 5 din Directiva 91/628/CEE îndeplinesc cel puțin următoarele condiții suplimentare:

                           (a)

                           pentru transportul animalelor, aceștia trebuie să utilizeze mijloace de transport care:

                                       —

                                       să fie construite în așa fel încât materiile fecale, așternutul de paie și furajele să nu se poată scurge sau să nu poată cădea din vehicul;

                                       —

                                       să fie curățate și dezinfectate cu substanțe dezinfectante, autorizate oficial de către autoritatea competentă, imediat după fiecare transport de animale sau de orice produse care ar putea afecta sănătatea animală și, dacă este necesar, înainte de orice transport nou de animale;

                           (b)

                           trebuie să dispună de unități de curățare și de dezinfectare adecvate autorizate de autoritatea competentă, inclusiv de spații pentru depozitarea așternutului de paie și a gunoiului de grajd sau să facă dovada că aceste operațiuni sunt efectuate de către terți autorizați de către autoritatea competentă.

                     (2)   Transportatorul trebuie să țină un registru pentru fiecare vehicul utilizat pentru transportul animalelor, care să conțină cel puțin următoarele informații, care sunt păstrate timp de cel puțin trei ani:

                           (i)

                           locul și data încărcării, numele sau denumirea comercială și adresa exploatației sau a centrului de adunare în care sunt încărcate animalele;

                           (ii)

                           locul și data livrării, numele sau denumirea comercială, precum și adresa destinatarului(ilor);

                           (iii)

                           specia și numărul animalelor transportate;

                           (iv)

                           data și locul dezinfecției;

                           (v)

                           precizări privind documentele de însoțire, numărul etc.

                     (3)   Transportatorii se asigură că, de la plecarea din exploatație sau din centrul de adunare de origine și până la sosirea la destinație, lotul de animale nu intră în nici un moment în contact cu animale având un statut sanitar inferior.
               (4)   Statele membre se asigură că transportatorii se angajează în scris în special:

                           —

                           să ia toate măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive și în special dispozițiilor prevăzute de prezentul articol și celor care fac referire la documentația adecvată care trebuie să însoțească animalele;

                           —

                           să încredințeze transportul animalelor unor persoane care posedă aptitudinile, competențele profesionale și cunoștințele necesare.

                     (5)   Articolul 18 din Directiva 91/628/CEE se aplică prin analogie în cazul încălcării prezentului articol.”

               7.

               Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 9
               (1)   Ovinele și caprinele trebuie să fie însoțite pe durata transportului către locul de destinație de un certificat de sănătate animală în conformitate cu modelul I, II sau III din anexa E, după caz. Acest certificat trebuie să aibă o singură filă sau, atunci când este nevoie de mai mult de o pagină, să fie prezentat într-o asemenea formă încât fiecare pereche sau grup de pagini să facă parte dintr-un ansamblu indivizibil și să aibă înscris un număr de serie. Certificatul trebuie întocmit în ziua în care se efectuează controlul sanitar, în cel puțin una din limbile oficiale ale țării de destinație. Durata valabilității sale este de zece zile de la data controlului sanitar.
               (2)   Controalele sanitare pentru eliberarea certificatului de sănătate animală, inclusiv a garanțiilor suplimentare, pentru un lot de animale pot fi efectuate în exploatația de origine, într-un centru de adunare autorizat sau, în cazul animalelor pentru carne, în unitățile autorizate ale comerciantului. În acest scop, autoritatea competentă se asigură că fiecare certificat este întocmit de medicul veterinar oficial în urma inspecțiilor, vizitelor și controalelor prevăzute de prezenta directivă.
               (3)   Medicul veterinar oficial responsabil de centrul de adunare efectuează toate controalele necesare asupra animalelor încă de la sosirea lor.
               (4)   În ceea ce privește ovinele și caprinele pentru îngrășare și pentru reproducere expediate dintr-un centru de adunare autorizat situat în statul membru de origine către un alt stat membru, certificatul de sănătate animală menționat la alineatul (1) și în conformitate, după caz, cu modelul II sau III din anexa E poate fi eliberat numai în urma controalelor menționate la alineatul (3) și în temeiul unui document oficial care să conțină informațiile necesare și care să fie întocmit de medicul veterinar oficial responsabil de exploatația de origine.
               (5)   În ceea ce privește ovinele și caprinele pentru carne expediate dintr-un centru de adunare autorizat sau din unități autorizate ale comerciantului situate în statul membru de origine către un alt stat membru, certificatul de sănătate animală menționat la alineatul (1) și conform cu modelul I din anexa E poate fi eliberat numai în urma controalelor menționate la alineatul (3) și pe baza unui document oficial care să conțină informațiile necesare și care să fie întocmit de medicul veterinar oficial responsabil de exploatația de origine sau de centrul de adunare menționat la articolul 4 c alineatul (3) litera (a) punctul (i).
               (6)   În ceea ce privește ovinele și caprinele pentru carne care trec printr-un centru de adunare autorizat în conformitate cu articolul 4 c alineatul (3) litera (b) punctul (ii), medicul veterinar oficial responsabil de centrul de adunare autorizat din statul membru de tranzit furnizează o atestare pentru statul membru de destinație, eliberând un al doilea certificat de sănătate animală în conformitate cu modelul I din anexa E, pe care îl completează cu informațiile necesare din certificatul(ele) original(e) și la care atașează o copie certificată conformă cu acesta. În acest caz, durata de valabilitate combinată a certificatului nu poate depăși durata prevăzută la alineatul (1).
               (7)   Medicul veterinar oficial care eliberează un certificat de sănătate animală în vederea schimburilor intracomunitare în conformitate cu modelul I, II sau III, după caz, din anexa E trebuie să înregistreze circulația animalelor în sistemul ANIMO în ziua eliberării certificatului.”

               8.

               Articolul 13 se abrogă.

               9.

               Articolul 14 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 14
               (1)   Anexa A se modifică de către Consiliu care hotărăște cu majoritate calificată cu privire la propunerea Comisiei.
               (2)   Anexele B, C, D și E se modifică în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 15 alineatul (2).
               (3)   Normele de aplicare a prezentei directive se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 15 alineatul (2).”

               10.

               Articolul 16 se abrogă.

               11.

               Anexa E se înlocuiește cu anexa la prezenta directivă.

         Articolul 2
   (1)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 2004. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 11 iunie 2003.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. DRYS

      (1)  JO C 331 E, 31.12.2002, p. 287.

      (2)  Aviz prezentat la 17 decembrie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial)

      (3)  JO C 85, 8.4.2003, p. 36.

      (4)  JO L 46, 19.2.1991, p. 19. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2002/261/CE a Comisiei (JO L 91, 6.4.2002, p. 31).

      (5)  JO 121, 29.7.1964, p. 1977/64. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1226/2002 al Comisiei (JO L 179, 9.7.2002, p. 13).

      (6)  JO L 109, 25.4.1997, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 98/99/CE (JO L 358, 31.12.1998, p. 107).

      (7)  JO L 115, 25.4.2001, p. 12. Decizie astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2002/1004/CE a Comisiei (JO L 349, 24.12.2002, p. 108).

      (8)  JO L 340, 11.12.1991, p. 17. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 95/29/CE (JO L 148, 30.6.1995, p. 52).”
   ANEXĂ

         „ANEXA E