title: Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date

text:
Anunţ juridic important

|

31996L0009

Official Journal L 077 , 27/03/1996 P. 0020 - 0028 Ediţie specială în limba cehă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba estonă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba letonă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba malteză Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba polonă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 13 Volume 015 P. 459  - 467

		19960311Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 11 martie 1996privind protecția juridică a bazelor de datePARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 57 alineatul (2), articolul 66 și articolul 100a,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 189b din tratat [3],(1) întrucât bazele de date nu sunt în prezent suficient protejate în toate statele membre de către legislația în vigoare; întrucât o astfel de protecție, atunci când există, prezintă caracteristici diferite;(2) întrucât astfel de neconcordanțe în cadrul protecției juridice a bazelor de date conferite de legislațiile statelor membre au efecte negative directe asupra funcționării pieței interne în ceea ce privește bazele de date, în special asupra libertății persoanelor fizice și juridice de a furniza bunuri și servicii de baze de date on-line pe baza unui regim juridic armonizat în întreaga Comunitate; întrucât aceste neconcordanțe riscă să se accentueze pe măsură ce statele membre introduc noi dispoziții legislative în acest domeniu, care capătă din ce în ce mai mult o dimensiune internațională;(3) întrucât ar trebui să se elimine diferențele existente, care denaturează funcționarea pieței interne și să se evite apariția unor noi diferențe, în timp ce diferențele care nu afectează în mod negativ funcționarea pieței interne sau dezvoltarea pieței informaționale în cadrul Comunității nu ar trebui eliminate sau evitate;(4) întrucât protecția bazelor de date prin intermediul dreptului de autor există sub diferite forme în statele membre, în conformitate cu legislația sau jurisprudența acestora, și întrucât, atât timp cât neconcordanțele persistă în legislația statelor membre în ceea ce privește domeniul de aplicare și condițiile de protecție, aceste drepturi de proprietate intelectuală nearmonizate pot avea ca efect împiedicarea liberei circulații a mărfurilor și serviciilor în Comunitate;(5) întrucât dreptul de autor constituie o formă corespunzătoare de drept exclusiv pentru autorii de baze de date;(6) întrucât, cu toate acestea, în absența unui regim armonizat privind concurența neloială sau jurisprudența în materie, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizată a conținutului unei baze de date;(7) întrucât crearea unor baze de date presupune utilizarea de resurse umane, tehnice și financiare considerabile, în timp ce există posibilitatea de a copia sau accesa aceste baze de date la un cost mult inferior celui pe care îl presupune o concepție autonomă;(8) întrucât extragerea și reutilizarea neautorizată a conținutului unei baze de date constituie acte care pot avea consecințe economice și tehnice grave;(9) întrucât bazele de date reprezintă un instrument vital în dezvoltarea unei piețe informaționale în Comunitate; întrucât acest instrument va fi la fel de util în multe alte domenii;(10) întrucât creșterea exponențială, în Comunitate și în oricare altă parte a lumii, a volumului de informații generate și prelucrate în fiecare an în toate sectoarele comerțului și industriei necesită investiții în sistemele avansate de prelucrare a informațiilor în toate statele membre;(11) întrucât, în prezent, există un dezechilibru foarte mare la nivelul investițiilor practicate atât între statele membre, cât și între Comunitate și principalele țări terțe producătoare în sectorul bazelor de date;(12) întrucât o astfel de investiție în sistemele moderne de stocare și de prelucrare a informației nu se va face în cadrul Comunității în absența unui regim juridic stabil și omogen care să protejeze drepturile producătorilor de baze de date;(13) întrucât prezenta directivă protejează culegerile, denumite uneori "compilații", de opere, de date sau de alte elemente ale căror dispunere, stocare și accesare se fac prin mijloace care cuprind procedee electronice, electromagnetice sau electrooptice sau alte procedee analoage;(14) întrucât ar trebui ca protecția conferită prin prezenta directivă să fie extinsă și în privința bazelor de date neelectronice;(15) întrucât criteriile aplicate pentru a determina dacă o bază de date va fi protejată prin dreptul de autor va trebui să se limiteze la faptul că alegerea sau dispunerea conținutului bazei de date constituie o creație intelectuală proprie a autorului; întrucât această protecție include structura bazei de date;(16) întrucât nici un alt criteriu, cu excepția originalității, în sensul de creație intelectuală a autorului, nu trebuie aplicat pentru a determina dacă o bază de date poate fi protejată sau nu prin dreptul de autor și, în special, nu trebuie să se aplice criterii estetice sau calitative;(17) întrucât noțiunea de "bază de date" trebuie să includă culegeri de opere literare, artistice, muzicale sau de altă natură, cum ar fi texte, sunete, imagini, cifre, fapte și date; întrucât trebuie incluse culegeri de opere, de date sau de alte elemente independente, dispuse sistematic sau metodic și accesibile în mod individual; întrucât rezultă că o fixare a unei opere audiovizuale, cinematografice, literare sau muzicale ca atare nu face parte din domeniul de aplicare al prezentei directive;(18) întrucât prezenta directivă nu aduce atingere libertății autorilor de a decide dacă, sau în ce mod, aceștia permit includerea operelor lor într-o bază de date, în special dacă autorizarea acordată are caracter exclusiv sau nu; întrucât protecția bazelor de date prin dreptul sui generis nu aduce atingere drepturilor existente asupra conținutului lor și întrucât, în special, atunci când un autor sau un titular al unui drept conex autorizează inserarea unora din operele sau prestațiile sale într-o bază de date în executarea unui contract de licență neexclusivă, un terț poate exploata aceste opere sau aceste prestații după ce a obținut autorizația necesară de la autor sau de la titularul de drepturi conexe, fără ca dreptul sui generis al producătorului bazei de date să fie invocat, cu condiția ca aceste opere sau prestații să nu fie extrase din baza de date sau reutilizate pornind de la aceasta;(19) întrucât, în mod normal, compilația mai multor fixări de execuții muzicale pe un CD nu intră în domeniul de aplicare al prezentei directive, deoarece, fiind compilație, nu îndeplinește condițiile pentru a putea fi protejată prin dreptul de autor, dar și pentru că nu reprezintă o investiție destul de substanțială pentru a beneficia de dreptul sui generis;(20) întrucât protecția prevăzută de prezenta directivă se poate aplica și elementelor necesare funcționării sau consultării anumitor baze de date, cum ar fi tezaurul și sistemele de indexare;(21) întrucât protecția prevăzută de prezenta directivă se referă la bazele de date în care operele, datele sau alte elemente au fost dispuse sistematic sau metodic; întrucât nu este necesar ca aceste elemente să fi fost stocate fizic într-un mod organizat;(22) întrucât, în înțelesul prezentei directive, bazele de date electronice pot să cuprindă de asemenea dispozitive precum CD-ROM și CD-i;(23) întrucât termenul "bază de date" nu trebuie să se aplice programelor de calculator utilizate pentru crearea sau pentru funcționarea unei baze de date, aceste programe de calculator fiind protejate prin Directiva 91/250/CEE a Consiliului din 14 mai 1991 privind protecția juridică a programelor pentru calculator [4];(24) întrucât închirierea și împrumutul de baze de date în domeniul dreptului de autor și al drepturilor conexe sunt reglementate exclusiv prin Directiva 92/100/CEE a Consiliului din 19 noiembrie 1992 privind dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale [5];(25) întrucât durata dreptului de autor este deja reglementată prin Directiva 93/98/CEE a Consiliului din 29 octombrie 1993 privind armonizarea termenului de protecție a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe [6];(26) întrucât operele protejate prin dreptul de autor și prestațiile protejate prin drepturile conexe care sunt încorporate într-o bază de date rămân totuși protejate prin drepturile exclusive respective și nu pot fi încorporate într-o bază de date sau extrase din aceasta fără autorizarea titularului drepturilor sau a succesorilor acestuia în calitate de titulari;(27) întrucât existența unui drept separat de alegere sau dispunere a operelor și prestațiilor într-o bază de date nu aduce în nici un fel atingere dreptului de autor asupra acestor opere și drepturilor conexe asupra prestațiilor incorporate într-o bază de date;(28) întrucât drepturile morale ale persoanei fizice care a creat baza de date aparțin autorului și trebuie exercitate în conformitate cu legislația statelor membre și dispozițiile Convenției de la Berna privind protecția operelor literare și artistice; întrucât aceste drepturi morale nu sunt incluse în domeniul de aplicare al prezentei directive;(29) întrucât regimul aplicabil bazelor de date create de salariați este de competența statelor membre; întrucât, așadar, nici o dispoziție a prezentei directive nu împiedică statele membre să prevadă în legislația internă că, în cazul în care o bază de date este creată de un salariat în exercitarea atribuțiilor sale de serviciu sau urmând instrucțiunile angajatorului, numai acesta din urmă are dreptul de a exercita toate drepturile patrimoniale asupra bazei de date astfel create, cu excepția unor dispoziții contractuale contrare;(30) întrucât drepturile exclusive ale autorului trebuie să includă dreptul de a determina modul în care opera sa va fi exploatată și de către cine și, în special, dreptul de a controla distribuția operei către persoane neautorizate;(31) întrucât protecția bazelor de date prin dreptul de autor include punerea la dispoziție a bazelor de date prin alte mijloace decât distribuția de copii;(32) întrucât statele membre sunt obligate să asigure că dispozițiile de drept intern sunt cel puțin echivalente din punct de vedere material prin raportare la actele supuse restricțiilor prevăzute de prezenta directivă;(33) întrucât problema epuizării dreptului de distribuție nu se pune în cazul bazelor de date on-line, care aparțin domeniului prestărilor de servicii; întrucât această dispoziție se aplică în ceea ce privește copia pe suport material a unei baze de date, realizată de utilizatorul unui astfel de serviciu cu consimțământului titularului; întrucât, spre deosebire de dispozitivele CD-ROM și CD-i, în cazul cărora proprietatea intelectuală este incorporată într-un suport material, și anume un bun, fiecare prestație on-line este, de fapt, un act care va trebui supus autorizării, dacă dreptul de autor prevede acest lucru;(34) întrucât, cu toate acestea, dacă titularul dreptului de autor a hotărât să pună la dispoziția unui utilizator o copie a bazei de date, fie printr-un serviciu on-line, fie prin alt mijloc de difuzare, acest utilizator legitim trebuie să poată accesa și utiliza baza de date în scopul și în modul stabilite în contractul de licență încheiat cu titularul dreptului, chiar dacă accesarea și utilizarea implică realizarea unor acte în principiu restricționate;(35) întrucât este necesar să se prevadă o listă a excepțiilor de la actele restricționate, având în vedere că dreptul de autor prevăzut de prezenta directivă se aplică numai alegerii și dispunerii conținutului bazei de date; întrucât statele membre ar trebui să aibă opțiunea de a prevedea aceste excepții în anumite cazuri; întrucât, cu toate acestea, această opțiune trebuie exercitată în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Berna și în măsura în care excepțiile țin de structura bazei de date; întrucât trebuie făcută distincția între excepțiile privind utilizarea privată și excepțiile privind reproducerea în scopuri private, care se referă la dispozițiile din legislația internă a anumitor state membre privind taxele pe suporturile neînregistrate sau pe echipamentul de înregistrare;(36) întrucât, în sensul prezentei directive, termenul "cercetare științifică" include atât științele naturale, cât și științele umaniste;(37) întrucât prezenta directivă nu aduce atingere articolului 10 alineatul (1) din Convenția de la Berna;(38) întrucât utilizarea crescândă a tehnologiei de înregistrare digitală expune producătorul de baze de date riscului copierii conținutului bazei de date și adaptării sale electronice, fără autorizarea sa, în vederea creării unei baze de date cu conținut identic, care, totuși, nu aduce atingere dreptului de autor aplicabil în privința dispunerii conținutului primei baze de date;(39) întrucât, pe lângă obiectivul asigurării protecției dreptului de autor în ceea ce privește originalitatea alegerii sau dispunerea conținutului unei baze de date, prezenta directivă are drept scop protejarea poziției producătorilor de baze de date împotriva însușirii ilegale a rezultatelor investițiilor financiare și profesionale realizate în vederea obținerii și asamblării conținutului prin protejarea ansamblului sau numai a anumitor părți importante din baza de date împotriva unor acte comise de utilizator sau de o parte concurentă;(40) întrucât obiectul dreptului sui generis este de a asigura protecția oricărei investiții consimțite în scopul obținerii, verificării sau prezentării conținutului unei baze de date pe o durată limitată a dreptului; întrucât aceste investiții pot consta în utilizarea de mijloace financiare și în consumul de efort, timp și energie;(41) întrucât obiectivul dreptului sui generis este de a acorda producătorului unei baze de date posibilitatea de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate ale ansamblului sau ale unei părți substanțiale a conținutului bazei de date; întrucât producătorul unei baze de date este persoana care ia inițiativa și își asumă riscul de a efectua investițiile; întrucât aceasta exclude din definiția producătorului în special subcontractanții;(42) întrucât dreptul special de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate vizează actele utilizatorului care depășesc drepturile legitime ale acestuia și care aduc astfel prejudicii investiției; întrucât dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau ale unei părți substanțiale a conținutului se referă nu numai la realizarea unui produs concurent parazit, ci și la utilizatorul care, prin actele sale, aduce atingere în mod substanțial investiției, evaluată în mod calitativ sau în mod cantitativ;(43) întrucât, în cazul transmisiei on-line, dreptul de a interzice reutilizarea nu este epuizat nici în ceea ce privește baza de date, nici în ceea ce privește o copie materială a acestei baze sau a unei părți din aceasta, efectuată cu consimțământul titularului de drept de către destinatarul transmisiei;(44) întrucât, atunci când vizualizarea pe ecran a conținutului unei baze de date necesită transferul permanent sau temporar al ansamblului sau al unei părți substanțiale din acest conținut pe un alt suport, acest act este supus autorizării titularului de drept;(45) întrucât dreptul de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate nu constituie în nici un fel o extensie a protecției dreptului de autor la simple fapte sau date;(46) întrucât existența unui drept de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate ale ansamblului sau ale unei părți substanțiale de opere, date sau elemente dintr-o bază de date nu furnizează ocazia creării unui drept nou asupra acestor opere, date sau elemente în sine;(47) întrucât, în scopul de a favoriza concurența între furnizorii de produse și de servicii informaționale, protecția prin dreptul sui generis nu trebuie să se exercite astfel încât să faciliteze abuzurile de poziție dominantă, în special în ceea ce privește crearea și difuzarea de noi produse și servicii care prezintă o valoare adăugată de ordin intelectual, documentar, tehnic, economic sau comercial; întrucât, în consecință, dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere aplicării regulilor concurenței, indiferent dacă acestea sunt comunitare sau interne;(48) întrucât obiectivul prezentei directive, care este asigurarea unui nivel corespunzător și omogen de protecție a bazelor de date, cu scopul de a garanta remunerarea producătorului bazei, este diferit de obiectivul Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește procesarea datelor personale și libera circulație a acestor date [7], care este asigurarea liberei circulații a datelor personale pe baza normelor armonizate având drept scop protejarea drepturilor fundamentale, în special a dreptului la viață privată recunoscut prin articolul 8 din Convenția europeană privind protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale; întrucât dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere legislației în materie de protecție a datelor;(49) întrucât, prin derogare de la dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau a unei părți substanțiale a unei baze de date, trebuie să se prevadă că producătorul unei baze de date sau titularul dreptului nu poate împiedica utilizatorul legitim al bazei de date să extragă și să reutilizeze părți nesubstanțiale; întrucât, totodată, acest utilizator nu poate aduce în mod nejustificat atingere nici intereselor legitime ale titularului de drept sui generis, nici titularului unui drept de autor sau al unui drept conex privind operele sau prestările conținute în această bază de date;(50) întrucât se impune să se acorde statelor membre capacitatea de a prevedea excepții de la dreptul de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate ale unei părți substanțiale a conținutului unei baze de date în cazul unei extrageri în scopuri private sau în scopuri didactice sau de cercetare științifică și în cazul unei extrageri și al unei reutilizări realizate în scopuri de securitate publică sau în scopurile unei proceduri administrative sau jurisdicționale; întrucât trebuie ca aceste operațiuni să nu aducă atingere drepturilor exclusive ale producătorului de a exploata baza de date și întrucât scopul lor nu are caracter comercial;(51) întrucât statele membre, atunci când uzează de capacitatea de a-l autoriza pe utilizatorul legitim al unei baze de date de a extrage o parte substanțială din conținut în scopuri didactice sau de cercetare științifică, pot limita această autorizare la anumite categorii de instituții de învățământ sau de cercetare științifică;(52) întrucât acele state membre care au norme specifice cuprinzând un drept similar dreptului sui generis prevăzut în prezenta directivă trebuie să poată menține, în ceea ce privește noul drept, excepții de la acest drept stabilite în mod tradițional prin această reglementare;(53) întrucât sarcina probei în ceea ce privește data de încheiere a realizării unei baze de date revine producătorului acesteia;(54) întrucât sarcina probei în ceea ce privește întrunirea criteriilor care să permită concluzia că o modificare substanțială a conținutului unei baze de date trebuie considerată ca o nouă investiție substanțială revine producătorului bazei de date care rezultă din această investiție;(55) întrucât o nouă investiție substanțială care implică o nouă durată de protecție poate cuprinde o verificare substanțială a conținutului bazei de date;(56) întrucât dreptul de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate ar trebui să se aplice bazelor de date ale căror producători sunt resortisanți ai unor țări terțe sau care își au domiciliul în țări terțe, ori celor realizate de persoane juridice care nu sunt stabilite într-un stat membru, în înțelesul tratatului, numai dacă aceste țări terțe oferă o protecție comparabilă bazelor de date realizate de resortisanții unui stat membru sau persoanele care își au domiciliul pe teritoriul Comunității;(57) întrucât, pe lângă sancțiunile prevăzute de legislația statelor membre în caz de încălcare a dreptului de autor sau a altor drepturi, statele membre trebuie să prevadă sancțiuni corespunzătoare împotriva extragerii și reutilizării neautorizate ale conținutului unei baze de date;(58) întrucât, pe lângă protecția acordată de prezenta directivă structurii bazei de date prin dreptul de autor și conținutului său prin dreptul sui generis împotriva extragerii și reutilizării neautorizate, celelalte dispoziții legale ale statelor membre privind furnizarea de bunuri și servicii în sectorul bazelor de date rămân aplicabile;(59) întrucât prezenta directivă nu aduce atingere aplicării oricăror norme recunoscute de legislația unui stat membru privind difuzarea de programe audiovizuale cu privire la bazele de date compuse din opere audiovizuale;(60) întrucât, în prezent, anumite state membre protejează printr-un regim de drept de autor bazele de date care nu întrunesc criteriile de eligibilitate pentru protecția în temeiul dreptului de autor prevăzut de prezenta directivă; întrucât, chiar dacă bazele de date vizate sunt eligibile pentru protecția ca titular al dreptului prevăzut de prezenta directivă de a împiedica extragerea și reutilizarea neautorizate ale conținutului lor, durata protecției prin acest drept este sensibil inferioară celei de care acestea se bucură în cadrul regimurilor naționale actualmente în vigoare; întrucât o armonizare a criteriilor aplicate pentru a determina dacă o bază de date va fi protejată de dreptul de autor nu poate avea ca efect diminuarea duratei protecției de care se bucură în prezent titularii drepturilor vizate; întrucât se impune prevederea unei derogări în acest scop; întrucât efectele acestei derogări trebuie să se limiteze la teritoriul statelor membre în cauză,ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:CAPITOLUL IDOMENIU DE APLICAREArticolul 1Domeniu de aplicare(1) Prezenta directivă privește protecția juridică a bazelor de date, indiferent de forma acestora.(2) În înțelesul prezentei directive, "bază de date" înseamnă o culegere de opere, de date sau de alte elemente independente, dispuse sistematic sau metodic și accesibile în mod individual prin mijloace electronice sau de altă natură.(3) Protecția prevăzută prin prezenta directivă nu se aplică programelor de calculator utilizate la realizarea sau pentru funcționarea bazelor de date accesibile prin mijloace electronice.Articolul 2Limitări ale domeniului de aplicarePrezenta directivă se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor comunitare privind:(a) protecția juridică a programelor de calculator;(b) dreptul de închiriere și de împrumut și anumite drepturi conexe dreptului de autor în domeniul proprietății intelectuale;(c) durata protecției dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe.CAPITOLUL IIDREPTUL DE AUTORArticolul 3Obiectul protecției(1) În conformitate cu prezenta directivă, bazele de date care, prin alegerea sau dispunerea elementelor, constituie o creație intelectuală proprie a autorului sunt protejate ca atare de dreptul de autor. Nici un alt criteriu nu se aplică pentru a determina dacă bazele de date pot beneficia de această protecție.(2) Protecția bazelor de date prin dreptul de autor, prevăzută în prezenta directivă, nu se extinde și la conținutul lor și nu aduce atingere drepturilor care continuă să aibă incidență asupra conținutului menționat.Articolul 4Calitatea de autor al bazei de date(1) Autorul unei baze de date este persoana fizică sau grupul de persoane fizice care au creat baza sau, atunci când legislația statului membru vizat autorizează acest lucru, persoana juridică considerată de această legislație ca fiind titularul dreptului.(2) Atunci când operele colective sunt recunoscute de legislația unui stat membru, drepturile patrimoniale sunt deținute de persoana învestită cu dreptul de autor.(3) Atunci când o bază de date este creată în comun de către mai multe persoane fizice, drepturile exclusive sunt deținute în comun de aceste persoane.Articolul 5Acte restricționateAutorul unei baze de date beneficiază, în ceea ce privește expresia acestei baze care poate face obiectul unei protecții prin dreptul de autor, de dreptul exclusiv de a executa sau de a autoriza:(a) reproducerea permanentă sau provizorie, totală sau parțială, prin orice mijloc și sub orice formă;(b) traducerea, adaptarea, dispunerea și orice altă transformare;(c) orice formă de distribuție către public a bazei de date sau a copiilor acesteia. Prima vânzare a unei copii a bazei de date în cadrul Comunității de către titularul dreptului sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de a controla revânzarea acestei copii în cadrul Comunității;(d) orice comunicare, expunere sau reprezentare publică;(e) orice reproducere, distribuire, comunicare, expunere sau reprezentare publică a rezultatelor actelor prevăzute la litera (b).Articolul 6Excepții de la actele restricționate(1) Utilizatorul legitim al unei baze de date sau al unei copii a acesteia poate efectua toate actele prevăzute în articolul 5, care sunt necesare pentru accesarea conținutului bazelor de date și utilizarea normală, fără autorizarea autorului bazei de date. În măsura în care utilizatorul legitim este autorizat să utilizeze numai o parte a bazei de date, prezentul alineat se aplică numai acelei părți.(2) Statele membre au capacitatea de a prevedea limitări la drepturile prevăzute în articolul 5 în următoarele cazuri:(a) atunci când este vorba despre o reproducere în scopuri private a unei baze de date neelectronice;(b) atunci când se utilizează numai în scopuri didactice sau de cercetare științifică, sub rezerva de a indica sursa și în măsura justificată de scopul necomercial urmărit;(c) atunci când este vorba despre o utilizare în scopul securității publice sau în scopul unei proceduri administrative sau judiciare;(d) atunci când este vorba de alte excepții de la dreptul de autor prevăzute în mod tradițional în dreptul lor intern, fără a aduce atingere literelor (a), (b) și (c).(3) În conformitate cu Convenția de la Berna privind protecția operelor literare și artistice, prezentul articol nu poate fi interpretat astfel încât să permită utilizarea aplicării sale într-un mod în care să aducă în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale titularului dreptului sau să contravină exploatării normale a bazei de date.CAPITOLUL IIIDREPTUL "SUI GENERIS"Articolul 7Obiectul protecției(1) Statele membre prevăd pentru producătorul unei baze de date dreptul de a interzice extragerea și reutilizarea ansamblului sau ale unei părți substanțiale, evaluată calitativ sau cantitativ, a conținutului acesteia, atunci când obținerea, verificarea sau prezentarea acestui conținut atestă o investiție substanțială din punct de vedere calitativ sau cantitativ.(2) În înțelesul prezentului capitol:(a) "extragere" înseamnă transferul permanent sau temporar al ansamblului sau al unei părți substanțiale din conținutul bazei de date pe un alt suport prin orice mijloc sau sub orice formă;(b) "reutilizare" înseamnă orice formă de punere la dispoziția publicului a totalității sau a unei părți substanțiale a conținutului bazei prin distribuția de copii, prin închiriere, prin transmitere on-line sau sub alte forme. Prima vânzare a unei copii a bazei de date în cadrul Comunității de către titularul dreptului sau cu consimțământul acestuia epuizează dreptul de a controla revânzarea acestei copii în cadrul Comunității.Împrumutul public nu este un act de extragere sau reutilizare.(3) Dreptul menționat la alineatul (1) poate fi transferat, cedat sau acordat în temeiul unei licențe contractuale.(4) Dreptul menționat la alineatul (1) se aplică în mod independent de posibilitatea ca baza de date să fie protejată prin dreptul de autor sau prin alte drepturi. În plus, se aplică în mod independent de posibilitatea ca conținutul acestei baze de date să fie protejat prin dreptul de autor sau prin alte drepturi. Protecția bazelor de date prin dreptul menționat la alineatul (1) nu aduce atingere drepturilor existente cu privire la conținutul lor.(5) Extragerea și reutilizarea repetate și sistematice ale unor părți nesubstanțiale ale conținutului bazei de date, care ar presupune acte contrare unei exploatări normale a acestei baze de date sau care ar aduce în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date, nu sunt autorizate.Articolul 8Drepturile și obligațiile utilizatorului legitim(1) Producătorul unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în orice mod nu poate împiedica utilizatorul legitim al acestei baze de date să extragă și să reutilizeze părți nesubstanțiale din conținutul acesteia, evaluate în mod calitativ sau cantitativ, oricare ar fi scopul utilizării. În măsura în care utilizatorul legitim este autorizat să extragă și să reutilizeze numai o parte a bazei de date, prezentul alineat se aplică numai acestei părți.(2) Utilizatorul legitim al unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în orice mod nu poate efectua acte contrare unei exploatări normale a acestei baze de date sau care aduc în mod nejustificat atingere intereselor legitime ale producătorului bazei de date.(3) Utilizatorul legitim al unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în orice mod nu poate aduce atingere titularului unui drept de autor sau al unui drept conex asupra operelor sau prestațiilor conținute în această bază de date.Articolul 9Excepții de la dreptul sui generisStatele membre pot stabili că utilizatorul legitim al unei baze de date care este pusă la dispoziția publicului în orice mod poate, fără autorizarea producătorului bazei de date, să extragă și să reutilizeze o parte substanțială a conținutului acesteia:(a) când este vorba de o extragere în scopuri private a conținutului unei baze de date neelectronice;(b) când este vorba de o extragere în scopuri didactice sau de cercetare științifică, în măsura în care se indică sursa și în măsura justificată de scopul necomercial urmărit;(c) atunci când este vorba de o extragere și de o reutilizare în scopuri de securitate publică sau în scopurile unei proceduri administrative sau jurisdicționale.Articolul 10Durata protecției(1) Dreptul prevăzut în articolul 7 produce efecte de la data finalizării bazei de date. Acesta își încetează efectele după 15 ani de la data de 1 ianuarie a anului care urmează finalizării bazei de date.(2) În cazul unei baze de date care a fost pusă la dispoziția publicului în orice mod înainte de expirarea perioadei prevăzute în alineatul (1), protecția expiră după 15 ani de la data de 1 ianuarie a anului care urmează datei la care baza de date a fost pusă la dispoziția publicului pentru prima oară.(3) Orice modificare substanțială, evaluată în mod calitativ sau cantitativ, a conținutului unei baze de date, inclusiv orice modificare substanțială rezultând din acumularea de adăugări, de suprimări sau de modificări succesive care ar duce la concluzia că este vorba despre o nouă investiție substanțială, evaluată în mod calitativ sau cantitativ, permite atribuirea unei durate de protecție proprii bazei care rezultă din această investiție.Articolul 11Beneficiarii protecției prin dreptul sui generis(1) Dreptul prevăzut la articolul 7 se aplică bazelor de date al căror producător sau titular al dreptului este resortisant al unui stat membru sau își are domiciliul pe teritoriul Comunității.(2) Alineatul (1) se aplică și societăților comerciale și întreprinderilor constituite în conformitate cu legislația unui stat membru și care își au sediul social, administrația centrală sau punctul de lucru principal în cadrul Comunității; cu toate acestea, dacă o astfel de societate sau întreprindere are doar sediul social pe teritoriul Comunității, operațiunile sale trebuie să aibă o legătură reală și continuă cu economia unui stat membru.(3) Acordurile care extind dreptul prevăzut la articolul 7 la bazele de date realizate în țări terțe și care nu intră sub incidența alineatelor (1) și (2) sunt încheiate de Consiliu la propunerea Comisiei. Durata de protecție acordată bazelor de date în temeiul acestei proceduri nu o depășește pe cea prevăzută la articolul 10.CAPITOLUL IVDISPOZIȚII COMUNEArticolul 12SancțiuniStatele membre prevăd sancțiuni corespunzătoare împotriva încălcării drepturilor prevăzute în prezenta directivă.Articolul 13Menținerea altor dispoziții legalePrezenta directivă nu aduce atingere dispozițiilor privind în special dreptul de autor, drepturile conexe sau alte drepturi sau obligații care continuă să aibă incidență asupra datelor, operelor sau altor elemente încorporate într-o bază de date, brevete, mărci, desene și modele, protecția tezaurelor naționale, dispoziții legale privind practicile restrictive și concurența neloială, secretele de afaceri, securitatea, confidențialitatea, protecția datelor și respectarea vieții private, accesul la documente publice sau dreptul contractual.Articolul 14Aplicarea în timp(1) Protecția prevăzută în prezenta directivă în ceea ce privește dreptul de autor se aplică de asemenea bazelor de date create înainte de data menționată la articolul 16 alineatul (1), care îndeplinesc la această dată cerințele prevăzute de prezenta directivă privind protecția bazelor de date prin dreptul de autor.(2) Sub rezerva alineatului (1), atunci când o bază de date care este protejată prin dreptul de autor într-un stat membru la data publicării prezentei directive nu îndeplinește criteriile de eligibilitate pentru protecția dreptului de autor, prevăzute în articolul 3 alineatul (1), prezenta directivă nu are ca efect reducerea în acest stat membru a duratei protecției acordate conform regimului menționat anterior.(3) Protecția prevăzută de dispozițiile prezentei directive în ceea ce privește dreptul menționat în articolul 7 se aplică, de asemenea, bazelor de date finalizate cu cel mult 15 ani înainte de data menționată la articolul 16 alineatul (1) și care îndeplinesc la această dată cerințele prevăzute la articolul 7.(4) Protecția prevăzută la alineatele (1) și (3) nu aduce atingere actelor încheiate și drepturilor dobândite înainte de data prevăzută în alineatele menționate.(5) În cazul unei baze de date finalizate cu 15 ani înainte de data menționată la articolul 16 alineatul (1), durata protecției prin dreptul prevăzut în articolul 7 este de 15 ani, începând cu data de 1 ianuarie a anului care urmează acestei date.Articolul 15Caracterul obligatoriu al anumitor dispozițiiOrice dispoziție contractuală contrară articolului 6 alineatul (1) și articolului 8 este nulă de drept.Articolul 16Dispoziții finale(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1998.Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.(3) Până la sfârșitul celui de-al treilea an de la data menționată în alineatul (1) și, ulterior, la fiecare trei ani, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social un raport privind aplicarea prezentei directive, în care, inter alia, pe baza informațiilor specifice furnizate de statele membre, examinează în special aplicarea dreptului sui generis, inclusiv articolele 8 și 9 și verifică, în special, dacă aplicarea acestui drept a condus la abuz de poziție dominantă sau la alte forme de denaturare a liberei concurențe, care ar justifica măsuri corespunzătoare, inclusiv stabilirea unui regim de licențe nevoluntare. Comisia prezintă, dacă este cazul, propuneri de adaptare a prezentei directive la progresele din domeniul bazelor de date.Articolul 17Prezenta directivă se adresează statelor membre.Adoptată la Strasburg, 11 martie 1996.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleK. HänschPentru ConsiliuPreședinteleL. Dini[1] JO C 156, 23.6.1992, p. 4, și JO C 308, 15.11.1993, p. 1.[2] JO C 19, 25.1.1993, p. 3.[3] Avizul Parlamentului European din 23 iunie 1993 (JO C 194, 19.7.1993, p. 144), Poziția comună a Consiliului din 10 iulie 1995 (JO C 288, 30.10.1995, p. 14), Decizia Parlamentului European din 14 decembrie 1995 (JO C 17, 22.1.1996) și Decizia Consiliului din 26 februarie 1996.[4] JO L 122, 17.5.1991, p. 42, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/98/CEE (JO L 290, 24.11.1993, p. 9).[5] JO L 346, 27.11.1992, p. 61.[6] JO L 290, 24.11.1993, p. 9.[7] JO L 281, 23.11.1995, p. 31.--------------------------------------------------


title: Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică

text:
               20/Volumul 01

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               19

         32000L0043

               L 180/22

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DIRECTIVA 2000/43/CE A CONSILIULUI

   din 29 iunie 2000
   de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (4),
   întrucât:

               (1)

               Tratatul privind Uniunea Europeană marchează o nouă etapă în procesul de creare a unei uniuni tot mai strânse între popoarele Europei.

               (2)

               În conformitate cu articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea Europeană se bazează pe principiile libertății, democrației, respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale, precum și ale statului de drept, principii care sunt comune tuturor statelor membre și trebuie să respecte drepturile fundamentale, garantate de Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, rezultate din tradițiile constituționale comune tuturor statelor membre, ca principii generale ale dreptului comunitar.

               (3)

               Dreptul la egalitate în fața legii și la protecție împotriva discriminării pentru toate persoanele constituie un drept universal recunoscut de Declarația Universală a Drepturilor Omului, de Convenția Organizației Națiunilor Unite privind eliminarea tuturor formelor de discriminare a femeilor, de Convenția internațională privind eliminarea tuturor formelor de discriminare rasială și de Convențiile Organizației Națiunilor Unite privind drepturile civile și politice și drepturile economice, sociale și culturale, precum și de Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnate de toate statele membre.

               (4)

               Este important ca asemenea drepturi și libertăți fundamentale să fie respectate, inclusiv dreptul la libera asociere. Este important, de asemenea, în contextul accesului la bunuri și servicii și al furnizării de bunuri și servicii, să fie respectată protecția vieții private și de familie și tranzacțiile desfășurate în acest context.

               (5)

               Parlamentul European adoptă o serie de rezoluții privind lupta împotriva rasismului în cadrul Uniunii Europene.

               (6)

               Uniunea Europeană respinge teoriile care încearcă să stabilească existența unor rase umane separate. Folosirea termenului „rasă” în prezenta directivă nu implică acceptarea unor asemenea teorii.

               (7)

               Consiliul European de la Tampere din 15-16 octombrie 1999 a invitat Comisia să prezinte cât mai curând posibil propuneri de aplicare a articolului 13 din Tratatul CE cu privire la combaterea rasismului și a xenofobiei.

               (8)

               Orientările cu privire la ocuparea forței de muncă din anul 2000, convenite de Consiliul European de la Helsinki din 10-11 decembrie 1999, subliniază necesitatea de a crea condițiile pentru o piață a muncii cuprinzătoare din punct de vedere social, prin formularea unui set coerent de politici menite să combată discriminarea unor grupuri precum minoritățile etnice.

               (9)

               Discriminarea bazată pe rasă sau origine etnică poate submina realizarea obiectivelor Tratatului CE, în special atingerea unui înalt nivel de ocupare a forței de muncă și de protecție socială, creșterea nivelului de trai și a calității vieții, coeziunea și solidaritatea economică și socială. Ea poate submina, de asemenea, obiectivul dezvoltării Uniunii Europene ca un spațiu al libertății, securității și justiției.

               (10)

               Comisia a prezentat în decembrie 1995 o comunicare privind rasismul, xenofobia și antisemitismul.

               (11)

               La 15 iulie 1996, Consiliul adoptă Acțiunea comună (96/443/JAI) privind măsurile de combatere a rasismului și xenofobiei (5), prin care statele membre se angajează să asigure o cooperare juridică eficientă, în ceea ce privește delictele generate de un comportament rasist sau xenofob.

               (12)

               În vederea dezvoltării unor societăți democratice și tolerante, care să permită participarea tuturor persoanelor, fără deosebire de rasă sau origine etnică, acțiunile specifice privind discriminarea bazată pe rasă sau origine etnică trebuie să depășească accesul la activități desfășurate ca angajat sau ca persoană independentă și să acopere domenii precum educația, protecția socială, inclusiv securitatea socială și sănătatea, avantajele sociale și accesul la bunuri și servicii, precum și furnizarea acestora.

               (13)

               În acest scop, orice discriminare directă sau indirectă, bazată pe rasă sau origine etnică, în domeniile care fac obiectul prezentei directive, trebuie interzisă în întreaga Comunitate. Această interdicție a discriminării trebuie să se aplice și resortisanților unor terțe țări, dar nu acoperă diferențele de tratament bazate pe cetățenie și nu aduce atingere dispozițiilor care reglementează intrarea și șederea resortisanților din terțe țări și accesul lor la forța de muncă și ocupație.

               (14)

               În aplicarea principiului privind egalitatea de tratament, fără deosebire de rasă sau origine etnică, Comunitatea, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Tratatul CE, ar trebui să elimine inegalitățile și să promoveze egalitatea între bărbați și femei, în special datorită faptului că femeile sunt adesea victimele unei multiple discriminări.

               (15)

               Aprecierea elementelor din care se poate deduce dacă a avut loc o discriminare directă sau indirectă este sarcina autorității judiciare naționale sau a unei alte autorități naționale competente, în concordanță cu legislația internă și cu practicile naționale. Asemenea reglementări pot prevedea, îndeosebi, ca discriminarea indirectă să fie stabilită prin orice mijloace, inclusiv pe baza datelor statistice.

               (16)

               Este important ca toate persoanele fizice să fie protejate împotriva discriminării pe baza rasei sau originii etnice. Statele membre trebuie, de asemenea, să acorde protecție, când este cazul și în concordanță cu tradițiile și practicile lor naționale, persoanelor juridice care sunt discriminate pe baza rasei sau originii etnice a membrilor lor.

               (17)

               Interzicerea discriminării nu trebuie să prejudicieze menținerea sau adoptarea unor măsuri care vizează prevenirea sau compensarea unui grup de persoane, având o anumită rasă sau origine etnică, pentru dezavantajele suferite, asemenea măsuri permițând crearea, de către persoane de o anumită rasă sau origine etnică, a unor organizații având ca obiectiv principal promovarea nevoilor speciale ale acelor persoane.

               (18)

               În împrejurări foarte limitate, o diferență de tratament poate fi justificată, atunci când o caracteristică legată de rasă sau origine etnică reprezintă o cerință ocupațională reală și hotărâtoare, când obiectivul este legitim și cerința proporțională. Asemenea împrejurări trebuie incluse în informațiile puse la dispoziția Comisiei de către statele membre.

               (19)

               Persoanele care au fost supuse unor discriminări pe baza rasei sau originii etnice trebuie să dispună de mijloace adecvate de protecție legală. Pentru a se asigura un nivel de protecție mai eficient, asociațiile și organismele legale trebuie, de asemenea, să aibă dreptul, în urma hotărârii statelor membre, să întreprindă demersuri în numele sau în sprijinul unei victime, fără a aduce atingere normelor de procedură de drept intern cu privire la reprezentarea și apărarea în instanța judecătorească.

               (20)

               Aplicarea eficientă a principiului egalității necesită o protecție juridică adecvată împotriva represaliilor.

               (21)

               În situația unui caz aparent de discriminare, normele privind sarcina probei trebuie adaptate și, pentru ca principiul tratamentului egal să fie aplicat în mod eficient, sarcina probei trebuie să revină pârâtului, dacă se face dovada unei asemenea discriminări.

               (22)

               Statele membre pot să nu aplice normele cu privire la sarcina probei în cazul procedurilor în care investigarea faptelor cauzei cade în sarcina autorității sau a instanței judecătorești competente. Procedurile menționate sunt cele în care reclamantul nu trebuie să dovedească faptele pe care autoritatea sau instanța judecătorească competentă trebuie să le investigheze.

               (23)

               Statele membre trebuie să promoveze dialogul între partenerii sociali și organizațiile neguvernamentale, cu scopul de a aborda diferitele forme de discriminare și a le combate.

               (24)

               Protecția față de discriminarea bazată pe rasă sau origine etnică s-ar consolida prin existența unui organism sau a unor organisme în fiecare stat membru, având competența de a analiza problemele în cauză, de a studia soluții posibile și de a acorda asistență concretă victimelor.

               (25)

               Prezenta directivă stabilește cerințe minime, lăsând astfel statelor membre opțiunea de a introduce sau de a menține dispoziții mai favorabile. Aplicarea dispozițiilor prezentei directive nu trebuie să servească drept justificare pentru nici un regres în ceea ce privește situația care există deja în fiecare stat membru.

               (26)

               Statele membre trebuie să prevadă sancțiuni eficiente, proporționale și cu efect de descurajare în cazurile de nerespectare a obligațiilor care decurg din prezenta directivă.

               (27)

               Statele membre pot încredința partenerilor sociali aplicarea prezentei directive, la cererea comună a acestora, în ceea ce privește dispozițiile care intră în domeniul acordurilor colective, cu condiția ca statele membre să ia măsurile necesare, prin care să se asigure că aceștia pot, în orice moment, garanta rezultatele impuse de prezenta directivă.

               (28)

               În concordanță cu principiile subsidiarității și proporționalității stabilite la articolul 5 din Tratatul CE, obiectivul prezentei directive, și anume acela de a asigura în toate statele membre un înalt nivel comun de protecție împotriva discriminării, nu poate fi îndeplinit corespunzător de către statele membre și, prin urmare, poate fi mai bine îndeplinit de Comunitate, dată fiind amploarea și impactul acțiunii propuse. Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge aceste obiective,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   CAPITOLUL I
   DISPOZIȚII GENERALE
   Articolul 1
   Scopul
   Scopul prezentei directive este de a stabili un cadru pentru combaterea discriminării pe baza rasei sau originii etnice, în vederea punerii în aplicare în statele membre a principiului egalității de tratament.
   Articolul 2
   Conceptul de discriminare
   (1)   În sensul prezentei directive, principiul egalității de tratament înseamnă că nu se face o discriminare directă sau indirectă pe baza rasei sau originii etnice.
   (2)   În sensul alineatului (1):

               (a)

               se consideră că are loc o discriminare directă atunci când o persoană este tratată mai puțin favorabil decât a fost sau ar fi o altă persoană, într-o situație comparabilă, pe baza rasei sau originii etnice;

               (b)

               se consideră că are loc o discriminare indirectă atunci când o dispoziție, un criteriu sau o practică aparent neutră pune o persoană, de o anumită rasă sau origine etnică, într-o situație specială dezavantajoasă, în comparație cu alte persoane, în afară de cazul în care acea dispoziție, criteriu sau practică se justifică obiectiv, printr-un scop legitim și dacă mijloacele de atingere a acelui scop sunt corespunzătoare și necesare.

         (3)   Hărțuirea se consideră discriminare în sensul primului alineat, dacă are loc un comportament nedorit legat de rasă sau originea etnică, având drept scop sau efect violarea demnității unei persoane sau crearea unui mediu de intimidare, ostil, degradant, umilitor sau jignitor. În acest context, conceptul de hărțuire se poate defini în concordanță cu legislația și practicile naționale ale statelor membre.
   (4)   Instigarea la discriminare față de persoane pe baza rasei sau originii etnice se consideră a fi discriminare în sensul primului alineat.
   Articolul 3
   Domeniul de aplicare
   (1)   În limitele competențelor conferite Comunității, prezenta directivă se aplică tuturor persoanelor, atât din sectorul public, cât și din cel privat, inclusiv organismelor publice, în ceea ce privește:

               (a)

               condițiile de acces la locurile de muncă, activități independente sau autonome, inclusiv criteriile de selecție și condițiile de recrutare, indiferent care este ramura de activitate și avându-se în vedere toate nivelele ierarhiei profesionale, inclusiv promovarea;

               (b)

               accesul la toate tipurile și la toate nivelele de orientare profesională, formare profesională, perfecționare și recalificare, inclusiv experiența practică de lucru;

               (c)

               condițiile de angajare și condițiile de muncă, inclusiv concedierile și remunerarea;

               (d)

               afilierea la și angajarea într-o organizație a lucrătorilor sau patronatului sau în orice organizație ai cărei membri aparțin unei anumite profesii, inclusiv beneficiile oferite de asemenea organizații;

               (e)

               protecția socială, inclusiv securitatea socială și îngrijirea medicală;

               (f)

               avantajele sociale;

               (g)

               educația;

               (h)

               accesul la bunuri și servicii și furnizarea acestora, la dispoziția publicului, inclusiv în ceea ce privește locuința.

         (2)   Prezenta directivă nu se referă la diferența de tratament bazată pe cetățenie și nu aduce atingere dispozițiilor și condițiilor legate de intrarea și rezidența cetățenilor din terțe țări și a persoanelor apatride, pe teritoriul statelor membre, precum și la orice tratament care izvorăște din statutul legal al cetățenilor din terțe țări și al persoanelor apatride.
   Articolul 4
   Cerințe profesionale reale și determinante
   Fără a aduce atingere articolului 2 alineatele (1) și (2), statele membre pot stabili că o diferență de tratament bazată pe o caracteristică legată de rasă sau origine etnică nu constituie discriminare, atunci când, în temeiul naturii activităților ocupaționale în cauză sau a contextului în care acestea se desfășoară, o asemenea caracteristică reprezintă o cerință profesională reală și determinantă, cu condiția ca obiectivul să fie legitim și cerința proporțională.
   Articolul 5
   Acțiune pozitivă
   În vederea punerii în practică a egalității depline, principiul egalității de tratament nu trebuie să împiedice un stat membru să mențină și să adopte măsuri specifice pentru prevenirea sau compensarea dezavantajelor legate de rasă sau origine etnică.
   Articolul 6
   Cerințe minime
   (1)   Statele membre pot introduce sau menține dispoziții care sunt mai favorabile pentru protejarea principiului egalității de tratament decât cele stabilite de prezenta directivă.
   (2)   În nici o împrejurare, aplicarea prezentei directive nu constituie temei pentru reducerea nivelului de protecție împotriva discriminării existent deja în statele membre, în domeniul care face obiectul prezentei directive.
   CAPITOLUL II
   CĂI DE ATAC ȘI APLICAREA DREPTULUI
   Articolul 7
   Apărarea drepturilor
   (1)   Statele membre trebuie să asigure punerea la dispoziția tuturor persoanelor care se consideră nedreptățite prin nerespectarea principiului egalității de tratament, a procedurilor judiciare și/sau administrative, inclusiv a procedurilor de conciliere acolo unde consideră necesar, în vederea respectării obligațiilor care decurg din prezenta directivă, chiar și după ce relația din care se presupune că a rezultat discriminarea a luat sfârșit.
   (2)   Statele membre trebuie să asigure pentru asociații, organizații sau persoane juridice care, în conformitate cu criteriile stabilite prin legislația internă, au un interes legitim în respectarea dispozițiilor prezentei directive, posibilitatea de a întreprinde orice procedură judiciară și/sau administrativă disponibilă, în numele sau în sprijinul reclamantului, pentru respectarea obligațiilor care decurg din prezenta directivă.
   (3)   Alineatele (1) și (2) nu aduc atingere reglementărilor de drept intern legate de termenele limită de introducere a unor acțiuni în ceea ce privește principiul egalității de tratament.
   Articolul 8
   Sarcina probei
   (1)   Statele membre iau măsurile care sunt necesare, în conformitate cu sistemele lor judiciare, pentru ca, atunci când o persoană care se consideră nedreptățită prin nerespectarea principiului egalității de tratament prezintă, în fața unei autorități sau a altei instanțe judecătorești competente, fapte pe baza cărora se poate prezuma că a avut loc o discriminare directă sau indirectă, pârâtul să fie obligat să dovedească faptul că nu a avut loc o încălcare a principiului egalității de tratament.
   (2)   Alineatul (1) nu împiedică statele membre să introducă norme privind probele care sunt mai favorabile reclamantului.
   (3)   Alineatul (1) nu se aplică procedurilor penale.
   (4)   Alineatele (1), (2) și (3) se aplică și oricărei proceduri desfășurate în conformitate cu articolul 7 alineatul (2).
   (5)   Statele membre pot să nu aplice alineatul (1) procedurilor în care este de competența autorității sau a instanței judecătorești competente cercetarea faptelor.
   Articolul 9
   Protecția împotriva represaliilor
   Statele membre introduc în sistemul lor juridic intern măsurile necesare pentru protecția persoanelor față de orice tratament nefavorabil sau consecință nefavorabilă ca reacție la o plângere sau la o acțiune în justiție care au ca scop respectarea principiului egalității de tratament.
   Articolul 10
   Difuzarea informației
   Statele membre trebuie să se asigure că dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive, împreună cu alte dispoziții relevante în vigoare, sunt aduse la cunoștința persoanelor în cauză, prin toate mijloacele corespunzătoare pe cuprinsul teritoriului lor.
   Articolul 11
   Dialogul social
   (1)   Statele membre, în concordanță cu tradițiile și practicile lor naționale, iau măsurile adecvate pentru promovarea dialogului între partenerii sociali, în vederea promovării egalității de tratament, inclusiv prin monitorizarea practicilor la locurile de muncă, prin contractele colective, codurile de conduită, cercetări sau schimburi de experiență și de bune practici.
   (2)   Statele membre trebuie să încurajeze partenerii sociali, atunci când aceasta este în conformitate cu tradițiile și practicile naționale, fără a aduce atingere autonomiei lor, să încheie acorduri la nivelul corespunzător, care să stabilească norme antidiscriminare în domeniile la care se face referire în articolul 3 și care intră în sfera negocierilor colective. Aceste acorduri trebuie să respecte cerințele minime stabilite de prezenta directivă și măsurile naționale relevante, de punere în aplicare.
   Articolul 12
   Dialogul cu organizațiile neguvernamentale
   Statele membre trebuie să încurajeze dialogul cu organizațiile neguvernamentale corespunzătoare care, în raport cu legislația și practicile lor naționale, au un interes legitim să contribuie la lupta împotriva discriminării pe baza rasei sau originii etnice, în scopul promovării principiului egalității de tratament.
   CAPITOLUL III
   ORGANISMELE DE PROMOVARE A EGALITĂȚII DE TRATAMENT
   Articolul 13
   (1)   Statele membre desemnează un organism sau mai multe organisme pentru promovarea egalității de tratament față de toate persoanele, fără discriminare pe baza rasei sau originii etnice. Aceste organisme pot face parte din agenții acreditate la nivel național pentru apărarea drepturilor omului sau respectarea drepturilor persoanelor.
   (2)   Statele membre trebuie să ia măsuri pentru ca în competențele acestor organisme să fie incluse:

               —

               acordarea de asistență independentă victimelor discriminării, în urmărirea plângerilor lor de discriminare, fără a aduce atingere dreptului victimelor și al asociațiilor, organizațiilor și al altor persoane juridice menționate la articolul 7 alineatul (2);

               —

               desfășurarea unor studii independente privind discriminarea;

               —

               publicarea unor rapoarte independente și formularea de recomandări în orice problemă legată de o asemenea discriminare.

         CAPITOLUL IV
   DISPOZIȚII FINALE
   Articolul 14
   Conformitatea
   Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a asigura:

               (a)

               abrogarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative care contravin principiului egalității de tratament;

               (b)

               declararea sau posibilitatea de a declara drept nule și neavenite sau de a modifica orice dispoziții contrare principiului egalității de tratament, incluse în contracte individuale sau colective, regulamente interioare de funcționare, norme care guvernează asociațiile cu scop lucrativ sau nelucrativ, precum și normele care guvernează profesiile independente și organizațiile sindicale și patronale.

         Articolul 15
   Sancțiuni
   Statele membre trebuie să stabilească norme privind sancțiunile care se aplică în cazul încălcării dispozițiilor de drept intern adoptate în aplicarea prezentei directive și să ia toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea acestora. Sancțiunile, care pot cuprinde plata de compensații pentru victimă, trebuie să fie eficiente, proporționale și să descurajeze discriminarea. Statele membre trebuie să aducă aceste dispoziții la cunoștința Comisiei până la 19 iulie 2003 și să comunice, fără întârziere, orice modificări ulterioare ale acestora.
   Articolul 16
   Punerea în aplicare
   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 19 iulie 2003 sau pot încredința patronatului și sindicatelor, la cererea comună a acestora, aplicarea prezentei directive în ceea ce privește dispozițiile care intră în sfera contractelor colective. În astfel de cazuri, statele membre trebuie să se asigure că, până la 19 iulie 2003, patronatul și sindicatele introduc, de comun acord, măsurile necesare, statele membre fiind solicitate să ia toate măsurile necesare care să le permită în orice moment, să poată garanta rezultatele impuse de prezenta directivă. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
   Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   Articolul 17
   Raportarea
   (1)   Statele membre trebuie să transmită Comisiei până la 19 iulie 2005 și la fiecare cinci ani după această dată toate informațiile necesare Comisiei pentru a redacta un raport către Parlamentul European și către Consiliu cu privire la aplicarea prezentei directive.
   (2)   Raportul Comisiei trebuie să țină seama, după caz, de opiniile Centrului European de monitorizare a rasismului și xenofobiei, precum și de punctele de vedere ale partenerilor sociali și ale organizațiilor neguvernamentale relevante. În concordanță cu principiul eliminării discriminărilor bazate pe apartenența la un sex, acest raport trebuie să facă, între altele, o evaluare a impactului măsurilor asupra femeilor și bărbaților. Pe baza informațiilor primite, raportul trebuie să includă, dacă este necesar, propuneri de revizuire și actualizare a prezentei directive.
   Articolul 18
   Intrarea în vigoare
   Prezenta directivă intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 19
   Destinatari
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 29 iunie 2000.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. ARCANJO

      (1)  Încă nepublicată în Jurnalul Oficial.

      (2)  Aviz emis la 18 mai 2000 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  Aviz emis la 12 aprilie 2000 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (4)  Aviz emis la 31 mai 2000 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (5)  JO L 185, 24.7.1996, p. 5.