title: Directiva 2009/92/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii bromodiolonei ca substanță activă în anexa I la directivă (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 201/43

      DIRECTIVA 2009/92/CE A COMISIEI

   din 31 iulie 2009
   de modificare a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului în vederea includerii bromodiolonei ca substanță activă în anexa I la directivă
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei din 4 decembrie 2007 privind a doua etapă a programului de lucru de 10 ani prevăzut la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor biocide (2) stabilește o listă a substanțelor active care urmează a fi evaluate, în vederea unei posibile includeri a acestora în anexa I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE. Această listă include bromodiolona.

               (2)

               În temeiul Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, bromodiolona a fost evaluată în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării pentru tipul de produs 14, rodenticide, astfel cum este definit în anexa V la Directiva 98/8/CE.

               (3)

               Suedia a fost desemnată ca stat membru raportor și a prezentat Comisiei, la 30 iunie 2006, raportul autorității competente, însoțit de o recomandare, în conformitate cu articolul 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007.

               (4)

               Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile acestei examinări au fost încorporate într-un raport de evaluare, în cadrul Comitetului permanent pentru produse biocide din 30 mai 2008.

               (5)

               Din analizele efectuate reiese că produsele biocide care conțin bromodiolonă și sunt utilizate ca rodenticide pot să nu prezinte riscuri pentru om, cu excepția incidentelor în care sunt implicați copii. A fost identificat un risc pentru animalele nețintă și pentru mediu. Cu toate acestea, rozătoarele țintă sunt animale dăunătoare, constituind un pericol pentru sănătatea publică. În afară de aceasta, nu s-a stabilit încă existența unor alternative adecvate la bromodiolonă, care să fie la fel de eficiente și mai puțin dăunătoare pentru mediu. Prin urmare, având în vedere punctele 63 și 96 din anexa VI la Directiva 98/8/CE, includerea bromodiolonei în anexa I, pentru o perioadă limitată, este justificată, în scopul de a garanta că autorizațiile pentru produsele biocide care conțin bromodiolonă și sunt utilizate ca rodenticide pot fi acordate, modificate sau anulate în toate statele membre în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE.

               (6)

               Având în vedere concluziile raportului de evaluare, este oportun să se prevadă aplicarea unor măsuri specifice de reducere a riscurilor, la nivelul autorizării produselor, pentru produsele care conțin bromodiolonă și sunt folosite ca rodenticide. Aceste măsuri trebuie să vizeze limitarea riscurilor de expunere primară și secundară a oamenilor și a animalelor nețintă, precum și limitarea efectelor pe termen lung pe care substanța le are asupra mediului.

               (7)

               Din cauza riscurilor identificate și a caracteristicilor sale, care îi conferă un caracter potențial persistent, capacitate de bioacumulare și toxicitate sau un caracter foarte persistent și capacitate semnificativă de bioacumulare, bromodiolona trebuie inclusă în anexa I pentru o perioadă de numai cinci ani și trebuie să facă obiectul unei evaluări comparative a riscurilor în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) punctul (i) paragraful al doilea din Directiva 98/8/CE înainte de reînnoirea includerii sale în anexa I.

               (8)

               Este important ca dispozițiile prezentei directive să fie aplicate simultan în toate statele membre pentru asigurarea unui tratament egal pe piață al produselor biocide care conțin substanța activă bromodiolonă, precum și pentru facilitarea funcționării corespunzătoare a pieței produselor biocide în general.

               (9)

               Este necesar să se prevadă un interval de timp rezonabil înainte de includerea unei substanțe active în anexa I, pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească în vederea respectării noilor cerințe și pentru a garanta că solicitanții care au pregătit un dosar pot să beneficieze pe deplin de perioada de 10 ani de protecție a datelor, care, în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 98/8/CE, începe de la data includerii.

               (10)

               După includere, este necesar să se acorde statelor membre un interval de timp rezonabil pentru a pune în aplicare articolul 16 alineatul (3) din Directiva 98/8/CE și, în special, pentru a acorda, modifica sau anula autorizații pentru produsele biocide incluse la tipul de produse 14, care conțin bromodiolonă, pentru a garanta că acestea sunt conforme cu Directiva 98/8/CE.

               (11)

               Prin urmare, Directiva 98/8/CE trebuie modificată în consecință.

               (12)

               Comitetul permanent pentru produse biocide a fost consultat la 30 mai 2008 și a emis un aviz favorabil asupra proiectului de directivă a Comisiei de modificare a anexei I la Directiva 98/8/CE în vederea includerii bromodiolonei ca substanță activă. La 11 iunie 2008, Comisia a înaintat proiectul respectiv spre analiză Parlamentului European și Consiliului. Parlamentul European nu s-a opus proiectului de măsuri în termenul stabilit. Consiliul s-a opus adoptării de către Comisie, motivând că măsurile propuse depășesc competențele de executare prevăzute în Directiva 98/8/CE. În consecință, Comisia nu a adoptat proiectul de măsuri și a prezentat un proiect modificat al directivei în cauză Comitetului permanent pentru produse biocide. Acesta a fost consultat cu privire la proiectul respectiv la data de 20 februarie 2009.

               (13)

               Măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,

         ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
   Articolul 1
   Anexa I la Directiva 98/8/CE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
   Articolul 2
   (1)   Statele membre adoptă și publică, până la 30 iunie 2010, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
   Statele membre aplică aceste acte începând cu 1 iulie 2011.
   Atunci când statele membre adoptă actele menționate, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
   (2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
   Articolul 3
   Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta directivă se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 31 iulie 2009.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

      (2)  JO L 325, 11.12.2007, p. 3.

      ANEXĂ
      Următoarea intrare „Nr. 17” se introduce în anexa I la Directiva 98/8/CE:

                     Nr.

                     Denumire comună

                     Denumire IUPAC
                     Numere de identificare

                     Puritatea minimă a substanței active din produsul biocid introdus pe piață

                     Data includerii

                     Termen limită pentru punerea în conformitate cu articolul 16 alineatul (3)
                     [exceptând produsele care conțin mai mult de o substanță activă, pentru care termenul limită de punere în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) este cel prevăzut de ultima decizie de includere cu privire la substanțele active ale acestor produse]

                     Data expirării includerii

                     Tip de produs

                     Dispoziții specifice (1)

                     „17

                     Bromodiolonă

                     3-[3-(4’-brom[1,1’-bifenil]-4-il)-3-hidroxi-1-fenilpropil]-4-hidroxi-2H-1-benzopiran-2-onă
                     Nr. CE: 249-205-9
                     Nr. CAS: 28772-56-7

                     969 g/kg

                     1 iulie 2011

                     30 iunie 2013

                     30 iunie 2016

                     14

                     Deoarece caracteristicile substanței active îi conferă acesteia caracter potențial persistent, capacitate de bioacumulare și toxicitate sau caracter foarte persistent și capacitate semnificativă de bioacumulare, substanța activă trebuie să facă obiectul unei evaluări comparative a riscurilor în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) punctul (i) paragraful al doilea din Directiva 98/8/CE înainte de reînnoirea includerii sale în prezenta anexă.
                     Statele membre se asigură că autorizațiile respectă următoarele condiții:

                                 1.

                                 Concentrația nominală a substanței active în produse nu trebuie să depășească 50 mg/kg și se autorizează numai produsele gata de utilizare.

                                 2.

                                 Produsele trebuie să conțină un agent aversiv și, după caz, un colorant.

                                 3.

                                 Produsele nu trebuie să fie utilizate ca pulbere de prăfuit.

                                 4.

                                 Expunerea primară și secundară a oamenilor, a animalelor nețintă și a mediului este redusă la minimum prin luarea în considerare și aplicarea tuturor măsurilor adecvate și disponibile de reducere a riscurilor. Acestea includ, printre altele, limitarea utilizării la scopuri profesionale, fixarea unei limite superioare a dimensiunii ambalajului și stabilirea obligațiilor de a folosi capcane rezistente la deschidere și închise ermetic.”

         (1)  În vederea aplicării principiilor comune din anexa VI, conținutul și concluziile rapoartelor de evaluare sunt disponibile pe pagina de internet a Comisiei: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Directiva Consiliului din 18 decembrie 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la ancorajele centurilor de siguranță ale autovehiculelor

text:
146                   RO                             Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                             13/vol. 2

31976L0115

30.1.1976                                JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE                                                      L 24/6

                                                     DIRECTIVA CONSILIULUI
                                                       din 18 decembrie 1975
              privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la ancorajele centurilor de siguranță ale
                                                           autovehiculelor

                                                                 (76/115/CEE)

CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,                                         fost prevăzute de Directiva 74/408/CEE (6); întrucât sunt prevăzute
                                                                          ulterior celelalte norme privind amenajarea interioară și în special
                                                                          cele referitoare la centurile de siguranță, la tetiere și identificarea
                                                                          comenzilor;
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice
Europene și, în special, articolul 100 al acestuia,

                                                                          întrucât apropierea legislațiilor naționale privind autovehiculele
având în vedere propunerea Comisiei,                                      presupune recunoașterea de către statele membre a controalelor
                                                                          efectuate de fiecare stat în parte pe baza dispozițiilor comune;
                                                                          întrucât un astfel de sistem impune, pentru o bună funcționare, ca
                                                                          aceste norme să fie aplicate de toate statele membre, începând de
                                                                          la aceeași dată,
având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),

                                                                          ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social ( ), 2

                                                                                Articolul 1

întrucât specificațiile tehnice care trebuie respectate de
                                                                          Prezenta directivă se aplică ancorajelor centurilor de siguranță ale
autovehicule în temeiul legislațiilor naționale au în vedere, inter
                                                                          autovehiculelor, destinate adulților care ocupă locurile orientate în
alia, ancorajele centurilor de siguranță;
                                                                          direcția de mers.

întrucât aceste specificații diferă de la un stat membru la altul;                                     Articolul 2
întrucât este necesar ca aceleași norme să fie adoptate de către
toate statele membre, fie în completarea, fie în locul propriilor         În sensul prezentei directive, prin „vehicul” se înțelege orice
reglementări actuale, în special pentru a permite punerea în              autovehicul din categoria M1 definită în anexa I la Directiva
aplicare, pentru fiecare tip de vehicul, a procedurii de omologare        70/156/CEE, destinat circulației rutiere, având cel puțin patru roți
CEE de tip care face obiectul Directivei 70/156/CEE a Consiliului         și o viteză maximă constructivă mai mare de 25 km/h.
din 6 februarie 1970 privind apropierea legislației statelor
membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a
remorcilor acestora (3);
                                                                                Articolul 3

                                                                          Statele membre nu pot refuza acordarea omologării CEE de tip sau
întrucât cerințele comune privind amenajările interioare ale              a omologării naționale unui vehicul din motive legate de
habitaclului, dispunerea comenzilor, plafonul, spătarul și partea din     ancorajele centurilor de siguranță, dacă acestea corespund
spate a scaunelor au fost prevăzute de Directiva 74/60/CEE (4);           normelor din anexele I, III și IV.
întrucât cele care se referă la organizarea interioară,
comportamentul mecanismului de direcție în caz de șoc au fost
prevăzute de Directiva 74/297/CEE (5); întrucât cele care se referă
la rezistența scaunelor și a dispozitivelor de fixare ale acestora au                                  Articolul 4

                                                                          Statele membre nu pot refuza sau interzice vânzarea,
(1)   JO C 5, 8.1.1975, p. 41.                                            înmatricularea, introducerea în circulație sau utilizarea vehiculelor
(2)   JO C 47, 27.2.1975, p. 45.
(3)   JO L 42, 23.2.1970, p. 1.
(4)   JO L 38, 11.2.1974, p. 2.
(5)   JO L 165, 20.6.1974, p. 16.                                         (6) JO L 221, 12.8.1974, p. 1.
 ---pagebreak--- 13/vol. 2           RO                              Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                              147

din motive legate de ancorajele centurilor de siguranță, dacă            Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu 1 ianuarie
acestea corespund cerințelor din anexele I, III și IV.                   1977.

                                                                         (2) De asemenea, de la notificarea prezentei directive, statele
                            Articolul 5                                  membre informează Comisia în timp util pentru ca aceasta să-și
                                                                         prezinte observațiile cu privire la cele mai importante acte cu
Statul membru care acordă omologarea de tip adoptă măsurile              putere de lege sau acte administrative pe care intenționează să le
necesare pentru a fi informat cu privire la orice modificare a uneia     adopte în domeniul reglementat prin prezenta directivă.
dintre componentele sau caracteristicile prevăzute la anexa I
punctul 1.1. Autoritățile competente ale acelui stat decid dacă
prototipul modificat trebuie supus unor încercări noi și dacă este
necesar un nou buletin de încercări. Dacă din aceste încercări
rezultă neîncadrarea în dispozițiile prezentei directive,
modificarea nu se autorizează.                                                                      Articolul 8

                                                                         Prezenta directivă se adresează statelor membre.
                            Articolul 6

Modificările necesare pentru adaptarea specificațiilor din anexe la
progresul tehnic se adoptă în conformitate cu articolul 13 din
Directiva 70/156/CEE.
                                                                         Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 1975.

                            Articolul 7                                                                   Pentru Consiliu

(1) Statele membre adoptă și publică, până la 1 octombrie 1976,                                             Președintele
dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive și
informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.                                                          M. TOROS
 ---pagebreak--- 148        RO                                Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                   13/vol. 2

                                                             ANEXA I

             DEFINIȚII, CEREREA DE OMOLOGARE CEE, OMOLOGAREA CEE, SPECIFICAȚII, ÎNCERCĂRI,
                                CONFORMITATEA PRODUCȚIEI, INSTRUCȚIUNI

      1.          DEFINIȚII

                  În sensul prezentei directive, se înțelege prin:

      1.1.        tip de vehicul, în ceea ce privește ancorajele centurilor de siguranță, vehiculele care nu prezintă diferențe
                  importante între ele, în special în raport cu următoarele puncte:

                  dimensiunile, formele și materialele de construcție ale elementelor cadrului vehiculului sau ale cadrelor
                  scaunelor sau ale oricăror alte părți ale vehiculului de care sunt atașate ancorajele;

      1.2.        ancoraje, componentele cadrului vehiculului sau ale cadrelor scaunelor sau ale oricăror alte părți ale
                  vehiculului de care trebuie fixate centurile de siguranță;

      1.3.        centură de siguranță sau centură, un ansamblu de curele cu cataramă de închidere, cu dispozitive de reglare
                  și piese de fixare, care poate fi ancorat în interiorul unui vehicul și conceput astfel încât să reducă riscul
                  de rănire a utilizatorului în caz de coliziune sau de reducere bruscă a vitezei vehiculului, limitând
                  posibilitățile de deplasare a corpului utilizatorului. Acest ansamblu este desemnat în general prin termenul
                  „ansamblul centurii de siguranță”; acest termen include, de asemenea, orice dispozitiv de absorbție de
                  energie sau de retragere a centurii;

      1.4.        dispozitivul de ghidare a curelei, un dispozitiv ce modifică poziția curelei în funcție de poziția celui care
                  poartă centura de siguranță;

      1.5.        ancorajul efectiv, punctul utilizat pentru a determina unghiul fiecărei părți a centurii de siguranță în raport
                  cu purtătorul acesteia, așa cum se prevede la punctul 4.4, adică punctul unde o curea ar trebui să fie atașată
                  pentru a se obține aceeași poziție ca aceea prevăzută în timpul utilizării centurii, acest punct putând sau
                  nu să fie ancorajul real, conform configurației centurii și modului în care centura a fost fixată de acesta;

      1.5.1.      în cazul în care o centură de siguranță include o piesă rigidă instalată pe un ancoraj inferior și care este
                  fie fixă, fie pivotează liber, fixarea efectivă pentru toate pozițiile de reglare a scaunului este reprezentată
                  de punctul unde este fixată cureaua de această parte rigidă;

      1.5.2.      atunci când un dispozitiv de ghidare al curelei este utilizat pe cadrul vehiculului sau al scaunului, punctul
                  median al dispozitivului de ghidare în locul în care cureaua se detașează de acesta pe partea celui care
                  poartă centura este considerat drept ancorajul efectiv; trebuie respectată poziția în linie dreaptă a centurii
                  între ancorajul efectiv și purtător;

      1.5.3.      dacă centura trece direct de la purtător într-un retractor fixat de cadrul vehiculului sau de structura
                  scaunului, fără intervenția unui dispozitiv de ghidare al curelei, ancorajul efectiv este considerat ca fiind
                  intersecția axei ruloului de stocare a curelei cu planul median al curelei pe rulou;

      1.6.        scaun, o structură care este sau nu parte integrantă din cadrul vehiculului, inclusiv garnitura sa, oferind
                  un loc de stat pentru un adult, termenul desemnând, de asemenea, un scaun individual sau o parte a unei
                  banchete care corespunde unui loc de stat pentru o persoană;

      1.7.        banchetă, o structură completă, cu garnitura sa, oferind cel puțin două locuri de stat pentru ocupanți adulți;
 ---pagebreak--- 13/vol. 2        RO                              Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                   149

            1.8.      grup de scaune, fie un scaun de tip banchetă, fie scaune separate dar montate unul lângă altul (adică fixate
                      în așa fel încât ancorajele din fața unuia dintre scaune să corespundă alinierii ancorajelor din fața sau din
                      spatele unui alt scaun, sau între ancorajele acestuia) și care oferă unul sau mai multe locuri așezate pentru
                      adulți;

            1.9.      strapontină, un scaun auxiliar destinat utilizării ocazionale și ținut în mod normal pliat;

            1.10.     tip de scaun, o categorie de scaune care nu prezintă între ele diferențe în ceea ce privește aspecte importante
                      precum:

            1.10.1.   forma și dimensiunea cadrului scaunului și materialele sale de construcție;

            1.10.2.   tipul și dimensiunile sistemelor de reglare și ale tuturor sistemelor de blocare;

            1.10.3.   tipul și dimensiunile ancorajelor centurii pe scaun, ale fixării scaunului și părților luate în considerare din
                      structura vehiculului;

            1.11.     fixarea scaunului, sistemul de fixare al ansamblului scaunului de cadrul vehiculului, inclusiv a părților luate
                      în considerare din structura vehiculului;

            1.12.     sistem de reglare, dispozitivul ce permite reglarea scaunului sau a părților acestuia în vederea obținerii unei
                      poziții a ocupantului adaptată morfologiei acestuia. Acest dispozitiv de reglare poate permite în special:

            1.12.1.   o deplasare longitudinală;

            1.12.2.   o deplasare în înălțime;

            1.12.3.   o deplasare unghiulară;

            1.13.     sistemul de deplasare, un dispozitiv ce permite o deplasare unghiulară sau longitudinală, fără poziție
                      intermediară fixă, a scaunului sau a uneia dintre părțile sale componente, pentru a facilita accesul
                      pasagerilor;

            1.14.     sistem de blocare, un dispozitiv ce asigură menținerea, în orice poziție a utilizatorului, a scaunului și a
                      părților sale și care include mecanisme de blocare a spătarului în raport cu scaunul și a scaunului în raport
                      cu vehiculul.

            2.        CEREREA DE OMOLOGARE CEE DE TIP

            2.1.      Cererea de omologare CEE a unui tip de vehicul în ceea ce privește ancorajele centurilor de siguranță este
                      prezentată de către constructor sau de reprezentantul autorizat al acestuia.

            2.2.      Aceasta este însoțită de documentele menționate în continuare, în trei exemplare, și de următoarele
                      indicații:

            2.2.1.    schițele ansamblului cadrului vehiculului la o scară adecvată, indicând amplasarea ancorajelor centurilor
                      de siguranță și schițele detaliate ale acestora și ale cadrului de care acestea sunt atașate;

            2.2.2.    indicații asupra naturii materialelor folosite, ce pot influența rezistența ancorajelor;

            2.2.3.    descrierea tehnică a ancorajelor centurilor;

            2.2.4.    pentru ancorajele centurilor fixate de structura scaunului, descrierea detaliată a tipului de vehicul în ceea
                      ce privește construcția scaunelor, a fixării acestora și a sistemelor lor de reglare și blocare;
 ---pagebreak--- 150        RO                                Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                    13/vol. 2

      2.2.5.      schițele scaunelor, a fixării lor de vehicul și ale sistemelor lor de reglare și blocare, la o scară adecvată și
                  suficient de detaliate.

      2.3.        Constructorul trebuie să prezinte autorității de inspecție tehnică responsabilă cu încercările de omologare
                  fie un vehicul corespunzător tipului de vehicul ce trebuie omologat, fie părțile de vehicul considerate ca
                  esențiale pentru încercările efectuate de autoritatea tehnică în vederea acordării omologării.

      3.          OMOLOGAREA CEE

      3.1.        La certificatul de omologare CEE se anexează o fișă corespunzătoare modelului prevăzută la anexa II.

      4.          SPECIFICAȚII

      4.1.        Definiții (a se vedea anexa III)

      4.1.1.      Punctul H este un punct de referință determinat conform procedurii indicate în anexa IV la Directiva
                  74/60/CEE.

      4.1.2.      Linia de referință este o dreaptă ce trece prin punctul de articulație a piciorului la bazin și prin punctul
                  de articulație a cotului pe toracele manechinului reprodus în figura 2 din anexa IV la Directiva 74/60/CEE,
                  reprezentativ pentru un adult de sex masculin de dimensiuni medii.

      4.1.3.      Punctele L1 și L2 sunt ancorajele efective inferioare.

      4.1.4.      Punctul C este un punct situat vertical la 450 mm deasupra punctului H.

      4.1.5.      Unghiurile α1 și α2 sunt, respectiv, unghiurile formate de un plan orizontal și de planurile perpendiculare
                  pe planul median longitudinal al vehiculului și care trec prin punctul H și punctele L1 și L2.

      4.1.6.      S reprezintă distanța în milimetri ce separă ancorajul efectiv superior al centurii de un plan de referință
                  P paralel cu planul median longitudinal al vehiculului definit în modul următor:

      4.1.6.1.    dacă poziția de stat este bine definită de forma scaunului, planul P este planul median al acestui scaun;

      4.1.6.2.    în absența unei poziții de stat bine definite:

      4.1.6.2.1. planul P în raport cu conducătorul auto este planul care este paralel cu planul median longitudinal al
                 vehiculului și care trece vertical prin centrul volanului, acesta din urmă fiind în poziție medie, în cazul
                 în care este reglabil;

      4.1.6.2.2. planul P în raport cu pasagerul lateral față este simetric cu cel al conducătorului auto;

      4.1.6.2.3. planul P în raport cu un loc lateral spate este cel specificat de constructor, cu condiția să fie respectate
                 următoarele limite pentru distanța A dintre planul median longitudinal al vehiculului și planul P:

                  A ≥ 200 mm dacă bancheta este prevăzută de constructor doar pentru 2 pasageri,

                  A ≥ 300 mm dacă bancheta este prevăzută de constructor pentru 2 sau 3 pasageri.
 ---pagebreak--- 13/vol. 2      RO                                 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                    151

            4.2        Specificații generale

            4.2.1.     Ancorările ar trebui să fie concepute, construite și plasate astfel încât:

            4.2.1.1.   să permită instalarea unei centuri de siguranță adecvate. Ancorajele locurilor laterale față trebuie să
                       permită instalarea centurilor de siguranță, inclusiv a unui retractor și a unui mecanism de transmisie,
                       luând în considerare în special caracteristicile de rezistență ale ancorajelor, cu excepția cazului în care
                       producătorul furnizează vehiculul echipat cu alte tipuri de centuri care includ retractoare. Dacă ancorajele
                       nu sunt compatibile decât cu anumite tipuri de centuri, configurația lor trebuie să fie indicată în fișa
                       menționată la punctul 3.1;

            4.2.1.2.   să reducă la minim riscul de alunecare a centurii pe timpul purtării corecte a acesteia;

            4.2.1.3.   să reducă la minim riscul de deteriorare a curelei prin contactul cu părțile rigide proeminente din structura
                       vehiculului sau a scaunului.

            4.2.2.     Atunci când se pune problema ancorajelor ce iau diferite poziții pentru a permite pasagerilor să intre în
                       vehicul și pentru a reține pasagerii în caz de șoc, trebuie aplicate specificațiile prezentei directive în cazul
                       ancorajelor în poziția de reținere efectivă.

            4.3.       Numărul minim de ancorări prevăzute

            4.3.1.     Pentru locurile din față, trebuie prevăzute două ancoraje inferioare și unul superior.

            4.3.1.1.   Pentru locurile centrale din față, sunt considerate suficiente două ancoraje inferioare în cazul în care
                       parbrizul este situat în afara zonei de referință definite în anexa II la Directiva 74/60/CEE. În ce privește
                       ancorajele, parbrizul este considerat ca făcând parte din zona de referință atunci când poate intra în
                       contact static cu dispozitivul de încercare, conform metodei descrise în anexa menționată.

            4.3.1.2.   Prin derogare de la punctele 4.3.1 și 4.3.1.1 și până la 1 ianuarie 1979, fiecare loc central poate fi echipat
                       doar cu două ancoraje inferioare.

            4.3.2.     Pentru locurile laterale din spate, trebuie prevăzute două ancoraje inferioare și unul superior, dar, în cazul
                       în care nu poate fi instalat nici un ancoraj superior – de exemplu, pentru anumite automobile decapotabile
                       sau cu acoperiș detașabil – sunt admise două ancoraje inferioare.

            4.3.3.     Pentru toate celelalte locuri, cu excepția strapontinelor, este nevoie de două ancoraje inferioare.

            4.3.4.     Pentru strapontine nu sunt prevăzute ancoraje. Cu toate acestea, dacă vehiculul include ancoraje pentru
                       astfel de scaune, respectivele ancoraje trebuie să respecte dispozițiile prezentei directive.

            4.4.       Amplasarea ancorajelor centurii

            4.4.1.     Amplasarea ancorajelor prevăzute la punctul 4.3 trebuie să respecte următoarele cerințe:

            4.4.2.     Generalități

            4.4.2.1.   Ancorajele aceleiași centuri pot fi toate amplasate pe cadrul vehiculului, a scaunului sau a oricărei alte părți
                       a vehiculului sau pot fi repartizate între aceste amplasamente.
 ---pagebreak--- 152      RO                                 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                   13/vol. 2

      4.4.2.2.   Același ancoraj poate cuprinde extremitățile a două centuri adiacente, cu condiția să fie respectate
                 specificațiile indicate în cadrul încercărilor.

      4.4.2.3.   Pentru banchetele dotate cu ancoraje pentru cel puțin două locuri, ancorajele inferioare trebuie sau să facă
                 toate parte integrantă din scaun, sau din cadrul vehiculului. Aceeași specificație se aplică și ancorajelor
                 superioare.

      4.4.3.     Amplasarea ancorajelor efective inferioare

      4.4.3.1.   Unghiurile α1 și α2 trebuie să se găsească între 30 și 80 de grade în toate pozițiile normale ale scaunului.
                 În cazul în care, în ceea ce privește scaunele din față, nu există reglare a scaunelor sau dacă ancorajele sunt
                 plasate chiar pe scaun, unghiurile α1 și α2 trebuie să fie de 60° ± 10°.

      4.4.3.2.   În cazul scaunelor din spate, unghiurile α1 și α2 pot fi inferioare valorii minime specificate la
                 punctul 4.4.3.1, cu condiția ca acestea să nu fie inferioare valorii de 20 de grade.

      4.4.3.3.   Distanța dintre cele două planuri verticale paralele cu planul median longitudinal al vehiculului, care trec
                 fiecare prin unul din cele două ancoraje efective inferioare L1 și L2 ale aceleiași centuri nu trebuie să fie
                 mai mică de 350 mm.

                 Punctele L1 și L2 trebuie să fie situate de o parte și de alta a planului median longitudinal al scaunului,
                 la o distanță de cel puțin 120 mm de acesta din urmă.

      4.4.4.     Amplasarea ancorajelor efective superioare

      4.4.4.1.   Atunci când un dispozitiv de ghidare al curelei sau un dispozitiv analog este utilizat și când acesta
                 afectează poziția ancorajului efectiv superior, acesta se va determina în mod convențional, luându-se în
                 considerare poziția ancorajului atunci când linia centrală longitudinală a curelei trece prin punctul J definit
                 pornind de la punctul H, succesiv, prin următoarele trei segmente:

                 HZ segmentul liniei de referință măsurat pornind de la punctul H în sus și având o lungime de 530 mm;

                 ZX segmentul perpendicular pe planul median longitudinal al vehiculului măsurat pornind de la
                    punctul Z în direcția ancorajului și având o lungime de 120 mm;

                 XJ segment perpendicular pe planul definit de segmentele HZ și ZX măsurat pornind de la punctul X spre
                    înainte și având o lungime de 60 mm.

      4.4.4.2.   Dacă ancorajul efectiv superior este situat în spatele unui plan perpendicular pe planul median
                 longitudinal al scaunului și care trece prin linia de referință, ancorajul menționat trebuie să se găsească
                 sub planul FN perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului și care formează un unghi de 65
                 de grade cu linia de referință. Pentru locurile din spate, acest unghi poate fi redus la 60 de grade.
                 Planul FN este plasat astfel încât să intersecteze linia de referință într-un punct D astfel încât
                 DH = 315 mm + 1,6 S.

                 Dacă ancorajul efectiv superior este situat pe sau în fața unui plan perpendicular pe planul median
                 longitudinal al scaunului și care trece prin linia de referință, ancorajul menționat trebuie să se găsească
                 sub planul F1N1 perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului și care formează un unghi de
                 65 de grade cu linia de referință. Pentru locurile din spate, acest unghi poate fi redus la 60 de grade.
                 Planul F1N1 este plasat astfel încât să intersecteze linia de referință într-un punct D’ astfel încât
                 D’H = 315 mm + 1,8 S.

      4.4.4.3.   Dacă ancorajul efectiv superior este situat în spatele unui plan perpendicular pe planul median
                 longitudinal al scaunului și care trece prin linia de referință, ancorajul menționat trebuie să se găsească
                 în spatele planului FK perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului care intersectează linia
                 de referință la un unghi de 120 de grade și într-un punct B astfel încât BH = 260 mm + 1,2 S.

                 Dacă ancorajul efectiv superior este situat pe sau în fața unui plan perpendicular pe planul median
                 longitudinal al scaunului și care trece prin linia de referință, ancorajul efectiv superior menționat trebuie
                 să se găsească în spatele planului F1K1 perpendicular pe planul median longitudinal al scaunului care
                 intersectează linia de referință la un unghi de 120 de grade și un punct B’ astfel încât B’H = 260 mm + S.
 ---pagebreak--- 13/vol. 2        RO                              Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                   153

            4.4.4.4.   Valoarea S nu trebuie să fie mai mică de 140 mm.

            4.4.4.5.   Ancorajul efectiv superior trebuie să fie plasat în spatele unui plan vertical perpendicular pe planul median
                       longitudinal al vehiculului și să treacă prin punctul H, așa cum se indică în anexa III.

            4.4.4.6.   Ancorajul efectiv superior trebuie să fie situat deasupra planului orizontal ce trece prin punctul C.

            4.4.4.7.   Prin derogare de la specificațiile de la punctul 4.4.4.6 și până la data de 1 ianuarie 1979, ancorajul efectiv
                       superior poate fi amplasat în zona cuprinsă între planul orizontal CY și planul CM perpendicular pe planul
                       median longitudinal al vehiculului și care formează un unghi de 20 de grade cu planul CY, dacă
                       configurația vehiculului nu permite plasarea respectivului ancoraj efectiv superior deasupra planului CY.
                       Înălțimea spătarului scaunului nu trebuie să fie mai mică decât înălțimea planului orizontal ce trece prin
                       C și trebuie prevăzut un dispozitiv de ghidare care împiedică cureaua să alunece de pe umăr. Atunci când
                       încercarea este realizată conform specificațiilor de la punctul 5, punctul de sprijin al curelei pe spătar
                       trebuie să rămână deasupra nivelului planului CM.

            4.5.       Dimensiunile găurilor filetate pentru ancoraje

            4.5.1.     Ancorajul trebuie să prezinte o gaură filetată de 11,11 mm (7/16) 20 UNF 2B.

            5.         ÎNCERCĂRI

            5.1.       Generalități

            5.1.1.     Sub rezerva aplicării punctului 5.2 și conform cererii constructorului:

            5.1.1.1.   încercările pot avea drept obiect fie un cadru de vehicul, fie un vehicul complet finisat;

            5.1.1.2.   ferestrele și ușile pot fi montate sau nu, pot fi închise sau nu;

            5.1.1.3.   poate fi montat orice accesoriu prevăzut pentru tipul de vehicul și care poate contribui la rezistența
                       structurii vehiculului.

            5.1.2.     Scaunele trebuie să fie montate și plasate în poziția de conducere sau de utilizare desemnată de către
                       autoritatea de inspecție tehnică responsabilă cu încercarea în vederea omologării ca fiind cea mai
                       defavorabilă din punct de vedere al rezistenței. Poziția scaunelor trebuie să fie indicată în buletinul de
                       încercări. Unghiul spătarului în raport cu cel al locului de stat trebuie să fie determinat – atunci când este
                       reglabil – conform specificațiilor de la punctul 2.2 din anexa IV la Directiva 74/60/CEE.

            5.2.       Fixarea vehiculului

            5.2.1.     Metoda utilizată pentru a fixa vehiculul în timpul încercărilor nu trebuie să aibă drept consecință mărirea
                       rezistenței ancorajelor centurilor de siguranță sau a zonelor de ancorare sau atenuarea deformării normale
                       a structurii.

            5.2.2.     Un ancoraj este considerat ca satisfăcător atunci când nu exercită nici o acțiune asupra unei zone care se
                       întinde pe toată lățimea cadrului și când vehiculul sau cadrul sunt blocate sau fixate în partea din față la
                       o distanță de cel puțin 500 mm de ancorajul ce trebuie încercat și menținute sau fixate în partea din spate
                       la cel puțin 300 mm de acest ancoraj.
 ---pagebreak--- 154      RO                                   Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                    13/vol. 2

      5.2.3.       Este recomandabil ca structura să fie așezată pe suporți dispuși aproximativ vertical pe axele roților sau,
                   dacă acest lucru nu este posibil, vertical pe punctele de fixare a suspensiei.

      5.3.         Metode generale de încercare

      5.3.1.       Toate ancorajele aceluiași grup de scaune trebuie să fie încercate simultan.

      5.3.2.       Forța de tracțiune trebuie aplicată spre înainte la un unghi de 10 ± 5 grade deasupra orizontalei într-un
                   plan paralel cu planul median longitudinal al vehiculului.

      5.3.3.       Aplicarea completă a sarcinii trebuie realizată într-un interval cât mai scurt posibil. Ancorajele trebuie să
                   reziste sarcinii specificate timp de cel puțin 0,2 secunde.

      5.3.4.       Dispozitivele de tracțiune care trebuie utilizate la încercarea descrisă la punctul 5.4 figurează în anexa IV.

      5.3.5.       Ancorajele pentru locurile ce includ ancoraje superioare trebuie supuse încercărilor în următoarele
                   condiții:

      5.3.5.1.     Locurile laterale față:

                   Ancorajele trebuie să fie supuse încercării prevăzute la punctul 5.4.1 pe parcursul căreia le sunt transmise
                   forțele de deformare prin intermediul unui dispozitiv care reproduce geometria unei centuri de siguranță
                   în trei puncte, incluzând un retractor cu mecanism de transmisie sau un dispozitiv de ghidare al curelei
                   la ancorajul superior.

      5.3.5.1.1.   Dacă retractorul nu este fixat de ancorajul lateral inferior prevăzut sau dacă este fixat de ancorajul superior,
                   ancorajele inferioare trebuie de asemenea să fie supuse încercării prevăzute la punctul 5.4.3.

      5.3.5.1.2.   În cazurile prevăzute la punctul 5.3.5.1.1, încercările descrise la punctele 5.4.1 și 5.4.3 pot fi efectuate
                   pe două cadre diferite, la cererea constructorului.

      5.3.5.2.     Locurile laterale spate și toate locurile centrale:

                   Ancorajele sunt supuse încercării prevăzute la punctul 5.4.2 în timpul căreia forțele de deformare le sunt
                   transmise prin intermediul unui dispozitiv care reproduce geometria unei centuri de siguranță în trei
                   puncte, fără retractor, și încercării prevăzute la punctul 5.4.3 în timpul căreia forțele de deformare sunt
                   transmise prin intermediul unui dispozitiv care reprezintă geometria unei centuri de siguranță
                   subabdominale. Cele două încercări pot fi efectuate pe două cadre diferite, la cererea constructorului.

      5.3.5.3.     Prin derogare de la specificațiile de la punctele 5.3.5.1 și 5.3.5.2, atunci când un constructor livrează un
                   vehicul cu centuri de siguranță ce au retractoare incluse, ancorajele corespunzătoare trebuie supuse
                   încercării în timpul căreia forțele de deformare le sunt transmise prin intermediul unui dispozitiv care
                   reproduce geometria centurilor de siguranță pentru care trebuie să fie omologate ancorajele.

      5.3.6.       Atunci când locurile laterale spate și locurile centrale nu sunt prevăzute cu ancoraje superioare, ancorajele
                   inferioare trebuie să fie supuse încercării prevăzute la punctul 5.4.3 în timpul căreia forțele de deformare
                   le sunt transmise prin intermediul unui dispozitiv care reproduce geometria unei centuri subabdominale.

      5.3.7.       Dacă vehiculul este conceput și pentru alte dispozitive care nu permit atașarea curelelor direct de ancoraje
                   fără ajutorul rulourilor etc., sau care necesită ancoraje în plus față de cele menționate la punctul 4.3,
                   centura de siguranță sau un ansamblu de cabluri, rulouri etc., adecvate pentru echiparea centurii de
                   siguranță, este atașată printr-un astfel de dispozitiv de ancorajele din interiorul vehiculului, iar acestea
                   trebuie să fie supuse încercărilor conform punctului 5.4, după caz.
 ---pagebreak--- 13/vol. 2      RO                                   Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                         155

            5.3.8.     Poate fi utilizată și o altă metodă de încercare decât cele prevăzute la punctul 5.3, dar trebuie demonstrată
                       echivalența cu acestea.

            5.4.       Metode speciale de încercare

            5.4.1.     Încercare pentru configurarea centurilor de siguranță în trei puncte incluzând un retractor cu mecanism de transmisie
                       sau dispozitiv de ghidare fixat de ancorajul superior

            5.4.1.1.   Pe ancorajul superior este instalată o roată de scripete sau un mecanism de transmisie de cablu sau de curea
                       special adaptate pentru a transmite forțele de deformare provenite de la dispozitivul de tracțiune, de la
                       sau mecanismul de transmisie de la retractorul furnizat de producător.

            5.4.1.2.   O sarcină de încercare de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea
                       anexa IV, figura 2) legat de ancorajele aceleiași centuri, prin intermediul unui dispozitiv care reproduce
                       geometria curelei situate în partea superioară a torsului.

            5.4.1.3.   Simultan, o forță de tracțiune de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea
                       anexa IV, figura 1) legat de cele două ancoraje inferioare.

            5.4.2.     Încercare pentru configurarea centurilor de siguranță în trei puncte fără retractor sau cu un retractor la ancorajul
                       superior

            5.4.2.1.   O sarcină de încercare de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea
                       anexa IV, figura 2) atașat de ancorajul superior și de ancorajul inferior opus al aceleiași centuri,
                       utilizându-se un retractor fixat pe ancorajul superior, în cazul în care este furnizat de către producător.

            5.4.2.2.   Simultan, o forță de tracțiune de 1 350 daN ± 20 daN este aplicată unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea
                       anexa IV, figura 1) atașat de cele două ancoraje inferioare.

            5.4.3.     Încercare pentru configurarea centurilor de siguranță subabdominale

                       O sarcină de încercare de 2 225 daN ± 20 daN este aplicată unui dispozitiv de tracțiune (a se vedea
                       anexa IV, figura 1) atașat de cele două ancoraje inferioare.

            5.4.4.     Încercare pentru ancorajele amplasate în totalitate în cadrul scaunului sau repartizate între cadrul vehiculului și cel
                       al scaunului

            5.4.4.1.   Se efectuează, după caz, încercările specifice de la punctele 5.4.1, 5.4.2 și 5.4.3, adăugându-se, pentru
                       fiecare scaun și pentru fiecare grup de scaune, forța suplimentară indicată în continuare.

            5.4.4.2.   În plus față de forțele indicate la punctele 5.4.1, 5.4.2 și 5.4.3, se aplică pe cadrul scaunului o forță
                       longitudinală și orizontală aplicată prin centrul de greutate al scaunului, egală cu greutatea scaunului
                       complet înmulțită cu 20.

            5.5.       Rezultatele încercărilor

            5.5.1.     Toate ancorajele trebuie să poată rezista încercării prevăzute la punctele 5.3 și 5.4. Se poate admite o
                       deformare permanentă, inclusiv o ruptură parțială a unui ancoraj sau a zonei din jurul acestuia, cu condiția
                       ca forța prevăzută să fi fost menținută pe perioada de timp prevăzută. Pe parcursul încercărilor trebuie
                       respectate distanțele minime pentru ancorajele efective inferioare discutate la punctul 4.4.3.3 și cerințele
                       specificate și la punctele 4.4.4.6 și 4.4.4.7 în ceea ce privește ancorajele efective superioare.
 ---pagebreak--- 156        RO                             Jurnalul Oficial al Uniunii Europene                                                13/vol. 2

      5.5.2.    Într-un vehicul cu două uși, sistemele de deplasare și de blocare care permit pasagerilor de pe scaunele
                din spate să iasă din vehicul trebuie să poată fi acționate manual chiar și după încetarea aplicării forței
                de tracțiune.

      5.5.3.    După încercări, se evidențiază orice deteriorare a ancorajelor și a structurilor ce au suportat sarcina în
                timpul încercărilor.

      6.        CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

      6.1.      Pentru a verifica conformitatea tipului omologat, se face un număr suficient de controale prin sondaj la
                vehiculele de serie.

      6.2.      Ca regulă generală, aceste verificări se limitează la măsurile dimensionale. Totuși, dacă este necesar,
                vehiculele sunt supuse încercărilor conform specificațiilor de la punctul 5.

      7.        INSTRUCȚIUNI

                Pentru fiecare vehicul corespunzător tipului omologat, constructorul trebuie să indice în mod clar la
                instrucțiunile vehiculului:

                — amplasarea ancorajelor,

                — tipurile de centuri pentru care sunt prevăzute ancoraje.
 ---pagebreak--- 13/vol. 2   RO   Jurnalul Oficial al Uniunii Europene   157

                              ANEXA II
 ---pagebreak--- 158   RO   Jurnalul Oficial al Uniunii Europene   13/vol. 2
 ---pagebreak--- 13/vol. 2   RO          Jurnalul Oficial al Uniunii Europene   159

                                     ANEXA III

                 ZONELE DE AMPLASARE A ANCORĂRILOR EFECTIVE
 ---pagebreak--- 160   RO   Jurnalul Oficial al Uniunii Europene   13/vol. 2

                        ANEXA IV
            DISPOZITIVUL DE TRACȚIUNE

                         Figura 1

                         Figura 2