title: Lieta T-109/11: Prasība, kas celta 2011. gada 16. februārī — Apollo Tyres /ITSB — Endurance Technologies ( “ENDURACE” )

text:
               30.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/15

         Prasība, kas celta 2011. gada 16. februārī — Apollo Tyres/ITSB — Endurance Technologies (“ENDURACE”)
   (Lieta T-109/11)
   2011/C 130/28
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Apollo Tyres AG (Baden, Šveice) (pārstāvis — S. Szilvasi, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Endurance Technologies Pvt Ltd (Aurangabad, Indija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 25. novembra lēmumu lietā R 625/2010-1;

               —

               piespriest otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “ENDURACE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē, un pakalpojumiem, kas ietilpst 35. un 37. klasē–Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 6419824

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 5819149 grafiskai preču zīmei “ENDURACE” un krāsainam dizainam attiecībā uz precēm, kas ietilpst 12. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzības iesniedzējas apelāciju noraidīt un daļēji apmierināt iebildumu iesniedzēja pieteikumu, kas iesniegts saskaņā ar 8.panta 3. punktu Komisijas Regulā, ar ko paredz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelācijas padomes procesuālos noteikumus (1), un līdz ar to daļēji noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

      Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8.panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome esot kļūdaini atzinusi, ka pastāvēja sajaukšanas iespēja

      (1)  Komisijas 1996. gada 5. februāra Regula (EK) Nr. 216/96, ar ko paredz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelācijas padomes procesuālos noteikumus, ar grozījumiem, kas paredzēti Komisijas 2004. gada 6. decembra Regulā (EK) Nr. 2082/2004.


title: Lieta T-395/15 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 5. oktobra spriedums – ECDC/CJ Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieks — Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums — Uzteikums — Uzticības saiknes zudums — Tiesības tikt uzklausītam

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/41

         Vispārējās tiesas 2016. gada 5. oktobra spriedums – ECDC/CJ

   (Lieta T-395/15 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieks - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Uzteikums - Uzticības saiknes zudums - Tiesības tikt uzklausītam)
   (2016/C 419/53)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (pārstāvji – J. Mannheim un A. Daume, pārstāvji, kuriem palīdz D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

      Otrs lietas dalībnieks: CJ (Agios Stefanos, Grieķija) (pārstāvis – V. Kolias, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2015. gada 29. aprīļa spriedumu CJ/ECDC (F-159/12 un F-161/12, EU:F:2015:38), kurā ir lūgts daļēji atcelt šo spriedumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 311, 21.9.2015.


title: lieta C-99/05: Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 24. februārī

text:
               16.4.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/21

         Prasība pret Somijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 24. februārī
   (lieta C-99/05)
   (2005/C 93/40)
   tiesvedības valoda – somu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 24. februārī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Somijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Martin un I. Koskinen, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/78/EK, (1) ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, vai, jebkurā gadījumā, nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Somijas Republika attiecībā uz Ālandu salu autonomo reģionu nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Direktīva;

               2)

               piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Termiņš Direktīvas transponēšanai bija 2003. gada 2. decembris.

      (1)  OV L 303, 02.12.2000., 16. lpp.


title: Lieta C-118/09: Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums ( Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedībā, ko uzsācis Robert Koller ( “Valsts tiesas” jēdziens EKL 234. panta izpratnē — Diplomu atzīšana — Direktīva 89/48/EEK — Advokāts — Iekļaušana profesionālajā reģistrā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā diploms ir ticis atzīts par līdzvērtīgu)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/3

         Tiesas (ceturtā palāta) 2010. gada 22. decembra spriedums (Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedībā, ko uzsācis Robert Koller

   (Lieta C-118/09) (1)

   (“Valsts tiesas” jēdziens EKL 234. panta izpratnē - Diplomu atzīšana - Direktīva 89/48/EEK - Advokāts - Iekļaušana profesionālajā reģistrā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā diploms ir ticis atzīts par līdzvērtīgu)
   2011/C 63/05
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Robert Koller

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV 1989, L 19, 16. lpp.), interpretācija — Direktīvas piemērojamība Austrijas pilsonim, kas reģistrēts Spānijas advokātu reģistrā, pēc viņa Austrijā iegūtā diploma un vismaz trīs gadu ilgu papildu studiju Spānijas universitātē pielīdzināšanas, kurš pēc trīs nedēļu profesionālās prakses Spānijā lūdz viņu pielaist atbilstības pārbaudījumam, lai tiktu ierakstīts Austrijas advokātu reģistrā, pamatojoties uz dokumentu, kas ļauj viņam strādāt šajā profesijā Spānijā

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               saistībā ar piekļuvi nodarbinātībai reglamentētā advokāta profesijā attiecīgajā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka ir nokārtots kvalifikācijas atbilstības pārbaudījums, uz Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvas 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīvu 2001/19/EK, noteikumiem var atsaukties persona, kurai ir šajā dalībvalstī izdots vairāk nekā trīs gadus ilgu pēcvidusskolas izglītību apliecinošs dokuments, kā arī par tam līdzvērtīgu atzīstams citā dalībvalstī izdots dokuments par papildizglītību mazāk nekā trīs gadu garumā, kas ļauj šai personai pēdējā minētajā dalībvalstī praktizēt reglamentētajā advokāta profesijā, ko tā arī darīja brīdī, kad iesniedza pieteikumu pielaist kvalifikācijas atbilstības pārbaudījumam;

               2)

               Direktīva 89/48, kas grozīta ar Direktīvu 2001/19, ir interpretējama tādējādi, ka tai pretrunā ir situācija, kad attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes personai, kura atrodas tādā situācijā kā prasītājs pamata lietā, neļauj kārtot kvalifikācijas atbilstības pārbaudījumu praktizēšanai advokāta profesijā, ja nav iesniegts apliecinājums par šīs dalībvalsts tiesību aktos paredzēto prakses laiku.

      (1)  OV C 141, 20.06.2009.


title: Apvienotās lietas C-404/15 un C-659/15 PPU: Tiesas (virspalāta) 2016. gada 5. aprīļa spriedums (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas orderu izpilde, kas ir izsniegti pret Pál Aranyosi (C-404/15) un Robert Căldăraru (C-659/15 PPU) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Pamatlēmums 2002/584/TI – Eiropas apcietināšanas orderis – Atteikšanās izpildīt pamati – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 4. pants – Necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās aizliegums – Apcietinājuma apstākļi izsniegšanas dalībvalstī

text:
               13.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/21

      Tiesas (virspalāta) 2016. gada 5. aprīļa spriedums (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eiropas apcietināšanas orderu izpilde, kas ir izsniegti pret Pál Aranyosi (C-404/15) un Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)
      (Apvienotās lietas C-404/15 un C-659/15 PPU) (1)

      (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Policijas un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās - Pamatlēmums 2002/584/TI - Eiropas apcietināšanas orderis - Atteikšanās izpildīt pamati - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 4. pants - Necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās aizliegums - Apcietinājuma apstākļi izsniegšanas dalībvalstī)
      (2016/C 211/27)
      Tiesvedības valoda – vācu

         Iesniedzējtiesa

         Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Pamatlietas puses

         Pál Aranyosi (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)

         Rezolutīvā daļa:

      Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmuma 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm, kurā grozījumi ir izdarīti ar Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmumu 2009/299/TI, 1. panta 3. punkts, 5. pants un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja pastāv objektīva, ticama, precīza un pienācīgi aktualizēta informācija, kas liecina par to, ka izsniegšanas dalībvalstī pastāv tādas apcietinājuma apstākļu nepilnības, kuras ir vai nu sistēmiskas un vispārīgas, vai skar noteiktas personu grupas vai arī atsevišķas brīvības atņemšanas iestādes, izpildes tiesu iestādei ir konkrēti un precīzi jānovērtē, vai pastāv nopietns un pārbaudīts pamats uzskatīt, ka persona, attiecībā uz kuru ir izdots Eiropas apcietināšanas orderis, lai veiktu kriminālvajāšanu vai izpildītu brīvības atņemšanas sodu, tās nodošanas izsniegšanas dalībvalstij gadījumā tiks pakļauta faktiskam necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās riskam Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 4. panta izpratnē tās apcietinājuma apstākļu šajā dalībvalstī dēļ. Šim nolūkam izpildes tiesu iestādei ir jālūdz izsniegšanas tiesu iestādei sniegt papildu informāciju un [pēdējai minētajai] pēc tam, kad tā vajadzības gadījumā ir lūgusi palīdzību izsniegšanas dalībvalsts centrālajai iestādei vai kādai no centrālajām iestādēm minētā pamatlēmuma 7. panta izpratnē, ir jāsniedz šī informācija šādā lūgumā noteiktajā termiņā. Izpildes dalībvalsts tiesu iestādei ir jāatliek savs lēmums par attiecīgās personas nodošanu līdz brīdim, kad tā saņem papildu informāciju, kura tai ļauj noraidīt šāda riska esamību. Ja šī riska esamība nevar tikt noraidīta saprātīgā termiņā, šai iestādei ir jālemj par to, vai nodošanas procedūra ir jāizbeidz.

         (1)  OV C 320, 28.9.2015

         OV C 59, 15.2.2016.


title: Lieta C-234/14: Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 14. janvāra spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Ostas celtnieks” SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Direktīva 2004/18/EK — Ekonomiskās un finansiālās iespējas — Tehniskās un/vai profesionālās iespējas — 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts — Specifikācijas, kurās ietverts pienākums pretendentam noslēgt sabiedrības līgumu vai izveidot pilnsabiedrību ar subjektiem, uz kuru spējām tas balstās

text:
               14.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 98/6

         Tiesas (pirmā palāta) 2016. gada 14. janvāra spriedums (Augstākā tiesa (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – “Ostas celtnieks” SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs
   (Lieta C-234/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Direktīva 2004/18/EK - Ekonomiskās un finansiālās iespējas - Tehniskās un/vai profesionālās iespējas - 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts - Specifikācijas, kurās ietverts pienākums pretendentam noslēgt sabiedrības līgumu vai izveidot pilnsabiedrību ar subjektiem, uz kuru spējām tas balstās)
   (2016/C 098/06)
   Tiesvedības valoda – latviešu

      Iesniedzējtiesa

   Augstākā tiesa

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: “Ostas celtnieks” SIA

      Atbildētāji: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

      Rezolutīvā daļa:

   Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 47. panta 2. punkts un 48. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, ka līgumslēdzēja iestāde specifikācijās par publiskā iepirkuma procedūru var noteikt pienākumu pretendentam, kurš balstās uz citu subjektu iespējām, pirms publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas noslēgt ar šiem subjektiem sabiedrības līgumu vai izveidot ar tiem pilnsabiedrību.

      (1)  OV C 212, 7.7.2014.


title: Apvienotās lietas C-532/15 un C-538/15: Tiesas (pirmā palāta) 2016.gada 8. decembra spriedums (Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de |Reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15) Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Prokuratoru sniegtie pakalpojumi — Tarifs — Tiesas — Neiespēja piemērot atkāpi

text:
               6.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 38/4

         Tiesas (pirmā palāta) 2016.gada 8. decembra spriedums (Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot (Spānija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de |Reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15)
   (Apvienotās lietas C-532/15 un C-538/15) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Prokuratoru sniegtie pakalpojumi - Tarifs - Tiesas - Neiespēja piemērot atkāpi)
   (2017/C 038/05)
   Tiesvedības valoda – spāņu

      Iesniedzējtiesas

      Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Pamatlietas puses

      Prasītāji: Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de Reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi (C-538/15)

      Atbildētājas: ArcelorMittal Zaragoza SA (C-532/15), Urbaser SA (C-538/15)

      piedaloties: Consejo General de Procuradores de España (C-532/15)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               LESD 101. pants, lasot to kopsakarā ar LES 4. panta 3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādi valsts tiesību akti kā pamatlietās aplūkotie, kuros prokuratoru amata atlīdzībai ir noteikts tarifs, ko var paaugstināt vai pazemināt tikai 12 % apmērā, attiecībā uz kuru valsts tiesas vienīgi pārbauda, vai tas tiek strikti piemērots, nespēdamas izņēmuma gadījumos atkāpties no šajā tarifā noteiktajiem ierobežojumiem;

               2)

               atbildēt uz otro un trešo jautājumu lietā C-532/15, kā arī uz trešo līdz piekto jautājumu lietā C-538/15, kurus uzdevušas attiecīgi Audiencia Provincial de Zaragoza (Saragosas provinces tiesa, Spānija) un Juzgado de Primera Instancia de Olot (Ulotas pirmās instances tiesa, Spānija), nav Eiropas Savienības Tiesas kompetencē.

      (1)  OV C 429, 21.12.2015.


title: Lieta C-513/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 30. septembra rīkojumu lietā T-311/10 Dimitris Platis /Padome un Grieķija 2010. gada 14. oktobrī iesniedza Dimitris Platis

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/10

         Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 30. septembra rīkojumu lietā T-311/10 Dimitris Platis/Padome un Grieķija 2010. gada 14. oktobrī iesniedza Dimitris Platis

   (Lieta C-513/10 P)
   2011/C 80/18
   Tiesvedības valoda — grieķu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Dimitris Platis (pārstāvis — P. Théodoropoulos, advokāts)

      Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome un Grieķijas Republika
   Ar 2010. gada 17. decembra rīkojumu Tiesa (septītā palāta) ir noraidījusi apelācijas sūdzību kā daļēji acīmredzami nepamatotu un daļēji acīmredzami nepieņemamu.


title: Lieta T-491/11 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 20. novembra rīkojums — Marcuccio /Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Daļējas pastāvīgas invaliditātes atzīšanas procedūras ilgums — Prasītājam iespējami nodarīts kaitējums — Izdevumu, no kuriem ir bijis iespējams izvairīties, atlīdzināšana — Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami juridiski nepamatotas noraidīšana — Civildienesta tiesas Reglamenta 94. panta a) punkts)

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 26/47

         Vispārējās tiesas 2012. gada 20. novembra rīkojums — Marcuccio/Komisija
   (Lieta T-491/11 P) (1)

   (Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Daļējas pastāvīgas invaliditātes atzīšanas procedūras ilgums - Prasītājam iespējami nodarīts kaitējums - Izdevumu, no kuriem ir bijis iespējams izvairīties, atlīdzināšana - Pirmajā instancē celtās prasības kā acīmredzami juridiski nepamatotas noraidīšana - Civildienesta tiesas Reglamenta 94. panta a) punkts)
   2013/C 26/92
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un C. Berardis Kayser, pārstāvji, kam palīdz A. Del Ferro, advokāts)

      Priekšmets

   Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2011. gada 30. jūnija rīkojumu lietā F-14/10 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot atcelt šo rīkojumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Luigi Marcuccio sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

      (1)  OV C 331, 12.11.2011.


title: Lieta T-16/04: Vispārējās tiesas 2010. gada 2. marta spriedums — Arcelor /Parlaments un Padome (Vide — Direktīva 2003/87/EK — Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai — Prasība atcelt tiesību aktu — Tiešas un individuālas ietekmes neesamība — Prasība atlīdzināt zaudējumus — Pieņemamība — Augstāka juridiska spēka tiesību normas, ar ko piešķir tiesības privātpersonām, pietiekami būtisks pārkāpums — Īpašumtiesības — Brīvība veikt profesionālu darbību — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Tiesiskā drošība)

text:
               17.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 100/35

         Vispārējās tiesas 2010. gada 2. marta spriedums — Arcelor/Parlaments un Padome
   (Lieta T-16/04) (1)

   (Vide - Direktīva 2003/87/EK - Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai - Prasība atcelt tiesību aktu - Tiešas un individuālas ietekmes neesamība - Prasība atlīdzināt zaudējumus - Pieņemamība - Augstāka juridiska spēka tiesību normas, ar ko piešķir tiesības privātpersonām, pietiekami būtisks pārkāpums - Īpašumtiesības - Brīvība veikt profesionālu darbību - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - Tiesiskā drošība)
   2010/C 100/52
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Arcelor SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji — sākotnēji W. Deselaers, B. Meyring un B. Schmitt-Rady, pēc tam W. Deselaers un B. Meyring, avocats)

      Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji K. Bradley un M. Moore, pēc tam L. Visaggio un I. Anagnostopoulou) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — sākotnēji B. Hoff-Nielsen un M. Bishop, pēc tam E. Karlsson un A. Westerhof Löfflerova, visbeidzot A. Westerhof Löfflerova un K. Michoel)

      Persona, kas iestājusies lietā, atbalstot atbildētāju: Eiropas Komisija (pārstāvis — U. Wölker)

      Priekšmets

   Pirmkārt, prasība daļēji atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), un, otrkārt, atlīdzināt kaitējumu, ko prasītāja ir cietusi saistībā ar minētās direktīvas pieņemšanu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               Arcelor SA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 71, 20.03.2004.


title: Lieta T-1/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija spriedums — Buczek Automotive /Komisija (Valsts atbalsts — Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšana — Atbrīvojums no parādiem valstij — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt — Prasība atcelt tiesību aktu — Interese celt prasību — Pieņemamība — Valsts atbalsta jēdziens — Privātā kreditora kritērijs)

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/18

         Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija spriedums — Buczek Automotive/Komisija
   (Lieta T-1/08) (1)

   (Valsts atbalsts - Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšana - Atbrīvojums no parādiem valstij - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par daļēji nesaderīgu ar kopējo tirgu un uzlikts pienākums to atgūt - Prasība atcelt tiesību aktu - Interese celt prasību - Pieņemamība - Valsts atbalsta jēdziens - Privātā kreditora kritērijs)
   2011/C 186/32
   Tiesvedības valoda — poļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Polija) (pārstāvji — sākotnēji T. Gackowski, pēc tam D. Szlachetko-Reiter un, visbeidzot, J. Jurczyk, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — sākotnēji K. Gross, M. Kaduczak, A. Stobiecka-Kuik un K. Herrmann, pēc tam Stobiecka-Kuik, Herrmann un T. Maxian Rusche)
   Persona, kas iestājusies lietā prasītājas atbalstam: Polijas Republika (pārstāvji — M. Niechciała, pēc tam M. Krasnodębska-Tomkiel un M. Rzotkiewicz)

      Priekšmets

   Prasība daļēji atcelt Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmumu 2008/344/EK par valsts atbalsta pasākumu C 23/06 (ex NN 35/06), ko Polija īstenojusi tērauda ražotājai grupai Technologie Buczek (OV 2008, L 116, 26. lpp.)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Komisijas 2007. gada 23. oktobra Lēmuma 2008/344/EK par valsts atbalsta pasākumu C 23/06 (ex NN 35/06), ko Polija īstenojusi tērauda ražotājai grupai Technologie Buczek, 1. pantu;

               2)

               atcelt Lēmuma 2008/344 3. panta 1. un 3. punktu un 4. un 5. pantu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Buczek Automotive sp. z o.o.;

               3)

               Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Buczek Automotive tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tos, kas radušies pagaidu noregulējuma tiesvedībā;

               4)

               Polijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 64, 08.03.2008.


title: Lieta C-618/10: Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums ( Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Banco Español de Crédito, SA/Joaquín Calderón Camino (Direktīva 93/13/EEK — Patērētāju līgumi — Negodīgs noteikums par nokavējuma procentiem — Maksājuma rīkojuma procedūra — Valsts tiesas pilnvaras)

text:
               28.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 227/5

         Tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 14. jūnija spriedums (Audiencia Provincial de Barcelona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Banco Español de Crédito, SA/Joaquín Calderón Camino

   (Lieta C-618/10) (1)

   (Direktīva 93/13/EEK - Patērētāju līgumi - Negodīgs noteikums par nokavējuma procentiem - Maksājuma rīkojuma procedūra - Valsts tiesas pilnvaras)
   2012/C 227/06
   Tiesvedības valoda — spāņu

      Iesniedzējtiesa

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Banco Español de Crédito, SA

      Atbildētājs: Joaquín Calderón Camino

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Audiencia Provincial de Barcelona — Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 29. lpp.) 6. panta 1. punkta, Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvas 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (OV L 149, 22. lpp.), 11. panta 2. punkta, Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīvas 2008/48/EK par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 66. lpp.) 5. panta, 6. panta 2. punkta, 7. un 10. panta, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/22/EK par aizliegumiem saistībā ar patērētāju interešu aizsardzību (OV L 110, 30. lpp.) 2. panta interpretācija — Patēriņa kredīts — Procentu likmes, kas piemērojamas novēlota maksājuma gadījumā — Negodīgi noteikumi — Maksājuma rīkojuma procedūra — Valsts tiesas pilnvaras

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nepieļauj pamatlietā izskatāmo dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas tiesai, kura izskata pieteikumu par maksājuma rīkojuma izdošanu, neļauj pēc savas iniciatīvas in limine litis vai kādā citā procesa stadijā, lai gan tās rīcībā ir visi nepieciešamie faktiskie un tiesiskie elementi, izvērtēt tirgotāja un patērētāja noslēgtajā līgumā ietverta noteikuma par nokavējuma procentiem negodīgumu, ja patērētājs nav cēlis iebildumus;

               2)

               Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesību normu kā 2007. gada 16. novembra Dekrētlikuma 1/2007 par Vispārējā likuma par patērētāju un lietotāju aizsardzību un citu tiesību aktu pārskatīšanu (Real Decreto Legislativo 1/2007 por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias) 83. pants, saskaņā ar kuru valsts tiesai, kad tā konstatē negodīga noteikuma spēkā neesamību tirgotāja un patērētāja noslēgtā līgumā, ir atļauts šo līgumu koriģēt, grozot šī noteikuma saturu.

      (1)  OV C 95, 26.3.2011.


title: Lieta C-519/15 P: Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. septembra spriedums – Trafilerie Meridionali SpA/Eiropas Komisija Apelācija — Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Priekšspriegojuma tērauda Eiropas tirgus — Naudas sodi — Naudas sodu aprēķināšana — 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai — 35. punkts — Neierobežota kompetence — Pienākums norādīt pamatojumu — 47. pants — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saprātīgā termiņā

text:
               14.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 419/24

         Tiesas (sestā palāta) 2016. gada 14. septembra spriedums – Trafilerie Meridionali SpA/Eiropas Komisija
   (Lieta C-519/15 P) (1)

   (Apelācija - Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Priekšspriegojuma tērauda Eiropas tirgus - Naudas sodi - Naudas sodu aprēķināšana - 2006. gada pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai - 35. punkts - Neierobežota kompetence - Pienākums norādīt pamatojumu - 47. pants - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību saprātīgā termiņā)
   (2016/C 419/31)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Lietas dalībnieki

      Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Trafilerie Meridionali SpA (pārstāvji – P. Ferrari un G. Lamicela, avvocati)

      Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji – V. Bottka, G. Conte un P. Rossi)

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               apelācijas sūdzību noraidīt;

               2)

               Trafilerie Meridionali SpA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

      (1)  OV C 406, 7.12.2015.


               6.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 235/1

         (2007/C 235/01)
   Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

         OV C 223, 22.9.2007.

   Iepriekšējās publikācijas

      OV C 211, 8.9.2007.

      OV C 183, 4.8.2007.

      OV C 170, 21.7.2007.

      OV C 155, 7.7.2007.

      OV C 140, 23.6.2007.

      OV C 129, 9.6.2007.

   Šie teksti pieejami arī

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Lieta T-104/07: Prasība, kas celta 2007. gada 6. aprīlī — BVGD /Komisija

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 129/18

         Prasība, kas celta 2007. gada 6. aprīlī — BVGD/Komisija
   (Lieta T-104/07)
   (2007/C 129/32)
   Tiesvedības valoda — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant, Antverpene (Beļģija) (pārstāvji — G. Vandersanden, L. Levi un C. Ronzi, lawyers)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt 2007. gada 26. janvāra lēmumu, ar ko Eiropas Komisija noraidīja BVGD iesniegto sūdzību tādēļ, ka nav pietiekams pamats to apmierināt (lieta COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers);

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja apstrīd Komisijas 2007. gada 26. janvāra lēmumu konkurences lietā COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers, ar kuru Komisija noraidīja prasītājas sūdzību par EK līguma 81. un 82. panta pārkāpumu saistībā ar De Beers Group izmantoto neapstrādāto dimantu izplatīšanas sistēmu “Supplier of Choise”, pamatojot ar to, ka sūdzības turpmākai izskatīšanai nav pietiekamas Kopienas intereses.
   Prasītāja apgalvo, ka De Beers — neapstrādāto dimantu ieguvēja, kas saskaņā ar prasītājas teikto galvenokārt bija saistīta ar neapstrādāto dimantu tirdzniecību augšupējā [tirgū] — ar “Supplier of Choise”sistēmas starpniecību mēģina izvērst savu kontroli tirgū, lai aptvertu visus dimanta ieguves avotus sākot no raktuvēm līdz patērētājiem, t.i. arī lejupējo tirgu.
   Savas prasības pamatojumam, prasītāja, pirmkārt, norāda uz tās kā pieteikuma iesniedzējas procesuālo tiesību pārkāpumu. Prasītāja norāda, ka: i) Komisija traucēja tai izmantot savas tiesības saskaņā ar Regulas Nr. 773/2004 (1) 8. panta 1. punktu piekļūt dokumentiem, uz kuriem Komisija balstīja tās provizorisko novērtējumu, ii) Komisija izdarīja pārmērīgu spiedienu uz prasītāju sakarā ar termiņu ievērošanu lietā, iii) Komisija tās sarakstē ar prasītāju radīja neskaidrības par procesa stadiju un iv) Komisija prasītājai nav devusi iespēju līdzdarboties procedūrā.
   Otrkārt, prasītāja norāda, ka Komisija nav ievērojusi Kopienas interešu jēdzienu un ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas novērtējumā, kļūdas likuma piemērošanā un nav ievērojusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.

      (1)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV 2004 L 123, 18. lpp.).


title: Lieta C-71/14: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza First-tier Tribunal (Information Rights) (Apvienotā Karaliste) – East Sussex County Council / The Information Commissioner , Property Search Group , Local Government Association

text:
               7.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 102/25

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2014. gada 10. februārī iesniedza First-tier Tribunal (Information Rights) (Apvienotā Karaliste) – East Sussex County Council/The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

   (Lieta C-71/14)
   2014/C 102/34
   Tiesvedības valoda – angļu

      Iesniedzējtiesa

      First-tier Tribunal (Information Rights)

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: East Sussex County Council

      Atbildētāji: The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

      Prejudiciālie jautājumi

               1)

               Kā ir jāinterpretē Direktīvas 2003/4/EK (1) 5. panta 2. punkts, konkrētāk, vai samērīga maksa par konkrēta veida vides informācijas sniegšanu var ietvert:

                           a)

                           daļu no publiskas iestādes izmantotas datubāzes uzturēšanas izmaksām, lai atbildētu uz šāda veida informācijas pieprasījumiem;

                           b)

                           papildu administratīvās izmaksas, kas attiecināmas uz personāla darba laiku un pienācīgi ņemtas vērā, nosakot maksas apmēru?

               2)

               Vai direktīvas 5. panta 2. punktam un 6. pantam atbilst tas, ja dalībvalsts savos noteikumos paredz, ka publiska iestāde var ieturēt maksu par vides informācijas sniegšanu, kas “[..] nepārsniedz summu, par kādu publiskā iestāde ir pārliecinājusies, ka tā ir samērīga summa”, ja publiskās iestādes lēmumu par “samērīgas summas” apmēru, var apstrīdēt administratīvā procesā un pārsūdzēt tiesā, kā paredzēts Anglijas normatīvajos tiesību aktos?

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīva 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (OV L 41, 26. lpp.).


title: Lieta T-386/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – Kėdainių rajono Okainių  u.c./Padome un Komisija Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā lauksaimniecības politika — Tiešā atbalsta shēmas lauksaimniekiem — Atļauja piešķirt valsts papildu tiešos maksājumus Lietuvā 2012. gadam — Prasības celšanas termiņš — Termiņa sākums — Nepieņemamība — Iebilde par prettiesiskumu

text:
               27.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 380/13

         Vispārējās tiesas 2014. gada 3. septembra rīkojums – Kėdainių rajono Okainių u.c./Padome un Komisija
   (Lieta T-386/13) (1)

   (Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā lauksaimniecības politika - Tiešā atbalsta shēmas lauksaimniekiem - Atļauja piešķirt valsts papildu tiešos maksājumus Lietuvā 2012. gadam - Prasības celšanas termiņš - Termiņa sākums - Nepieņemamība - Iebilde par prettiesiskumu)
   2014/C 380/17
   Tiesvedības valoda – lietuviešu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāji: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Okainiai, Lietuva) un 134 citi prasītāji, kuru vārdi norādīti rīkojuma pielikumā (pārstāvis – I. Vėgėlė, advokāts)

      Atbildētājas: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – J. Vaičiukaitė un E. Karlsson) un Eiropas Komisija (pārstāvji – H. Kranenborg un A. Steiblytė)

      Persona, kas iestājusies lietā prasītāju prasījumu atbalstam: Lietuvas Republika (pārstāvji – D. Kriaučiūnas, K. Vainienė, A. Karbauskas, R. Makelis un K. Anužis)

      Priekšmets

   Prasība, pirmkārt, atcelt Komisijas 2012. gada 2. jūlija Īstenošanas lēmumu C(2012) 4391, galīgā redakcija, ar kuru atļauj piešķirt valsts papildu tiešos maksājumus Lietuvā par 2012. gadu, un, otrkārt, konstatēt Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 30, 16. lpp.), daļēju prettiesiskumu

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt kā nepieņemamu;

               2)

               Kėdainių rajono Okainių ŽŪB un 134 citi prasītāji, kuru vārdi norādīti rīkojuma pielikumā, sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

               3)

               Lietuvas Republika sedz savus tiesāšanas izdevumus pati.

      (1)  OV C 313, 26.10.2013.


title: Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-442/02 (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Uzņēmējdarbības brīvība — Kredītiestādes — Valsts likumdošana, ar ko aizliedz samaksu par pieprasījuma noguldījumu kontiem)

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 300/15

      TIESAS SPRIEDUMS

   (virspalāta)
   2004. gada 5. oktobrī
   lietā C-442/02 (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (1)

   (Uzņēmējdarbības brīvība - Kredītiestādes - Valsts likumdošana, ar ko aizliedz samaksu par pieprasījuma noguldījumu kontiem)
   (2004/C 300/30)
   tiesvedības valoda - franču
   Lietā C-442/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Conseil d'État (Francija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 6. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 5. decembrī tiesvedībā CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, piedaloties Banque fédérale des banques populaires u.c., Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātas priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues (referents), tiesnesis R. Schintgen, tiesnese N. Colneric, tiesnesis S. von Bahr, tiesnese R. Silva de Lapuerta, un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   EKL 43. pants iestājas pret dalībvalsts tiesību aktiem, ar ko kredītiestādei - citas dalībvalsts iestādes meitas sabiedrībai – ir aizliegts maksāt atlīdzību par pieprasījuma noguldījumiem eiro, ko veikuši pirmās dalībvalsts iedzīvotāji.

      (1)  OV C 19, 25.1.2003.


title: Tiesas spriedums (2015. gada 28. septembris) lietā E-6/15 – EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti (EBTA valsts saistību neizpilde – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū – Vietējās licencēšanas prasības būvdarbiem)

text:
               17.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 422/7

         TIESAS SPRIEDUMS
   (2015. gada 28. septembris)
   lietā E-6/15
   EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti
   (EBTA valsts saistību neizpilde – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū – Vietējās licencēšanas prasības būvdarbiem)
   (2016/C 422/06)
   Lietā E-6/15 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģijas Karalisti – attiecībā uz PRASĪBU pasludināt, ka Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu X pielikuma 1. punktā minētā akta 16. pantu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū) vai, alternatīvi, saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. pantu, saglabājot spēkā Būvniecības un plānošanas akta 20-1. sadaļas otro daļu un 22-3. sadaļu, tās lasot saistībā ar Būvniecības noteikumu 9-1. līdz 9-4. sadaļu un 11-1. sadaļu, kas paredz uzņēmumiem, kuri veic celtniecības darbus, pirms darbības uzsākšanas iegūt vietējo pašvaldības iestāžu atļauju, tiesa, kuras sastāvā ir priekšsēdētājs Carl Baudenbacher, tiesneši Per Christiansen un Páll Hreinsson (tiesnesis referents), 2015. gada 28. septembrī pasludināja spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:
   Ar šo Tiesa:

               1)

               pasludina, ka Norvēģijas Karaliste nav izpildījusi savas saistības saskaņā ar EEZ līguma X pielikuma 1. punktā minētā akta 16. pantu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū), saglabājot spēkā Būvniecības un plānošanas akta 20-1. sadaļas otro daļu un 22-3. sadaļu, tās lasot saistībā ar Būvniecības noteikumu 9-1. līdz 9-4. sadaļu un 11-1. sadaļu, kas paredz uzņēmumiem, kuri veic celtniecības darbus, pirms darbības uzsākšanas iegūt vietējo pašvaldības iestāžu atļauju;

               2)

               piespriež Norvēģijas Karalistei segt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta C-459/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. oktobrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Werner Krieger/ERGO Lebensversicherung AG

text:
               12.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 9/30

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 11. oktobrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) — Werner Krieger/ERGO Lebensversicherung AG

   (Lieta C-459/12)
   2013/C 9/50
   Tiesvedības valoda — vācu

      Iesniedzējtiesa

      Landgericht Hamburg

      Lietas dalībnieki pamatprocesā

      Prasītājs: Werner Krieger

      Atbildētāja: ERGO Lebensversicherung AG

      Prejudiciālie jautājumi

   Vai Padomes 1990. gada 8. novembra Otrās direktīvas 90/619/EEK (Dzīvības apdrošināšanas otrās direktīvas) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšanu) un par pasākumiem, kas veicina brīvu pakalpojumu faktisku sniegšanu, kā arī par grozījumiem Direktīvā 79/267/EEK (1), ņemot vērā 1992. gada 10. novembra Direktīvas 92/96/EEK (Dzīvības apdrošināšanas trešā direktīva) (2) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu (dzīvības apdrošināšanu) 31. panta 1. punktu, kā arī par grozījumiem Direktīvās 79/267/EEK un 90/619/EEK, 15. panta 1. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā regulējums, — kā Likuma par apdrošināšanas līgumu (“VVG”) 5.a panta 2. punkta ceturtais teikums 1994. gada 21. jūlijaDrittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften (Trešā likuma par to, kā īstenot Eiropas Kopienu Padomes direktīvas apdrošināšanas jomā; Drittes Durchführungsgesetz/EWG zum VAG), redakcijā, — saskaņā ar kuru termiņš, kurā subjektam ir atteikuma tiesības vai tiesības iebilst, izbeidzas vēlākais vienu gadu pēc pirmās apdrošināšanas prēmijas samaksas, pat ja apdrošinājuma ņēmējs nav ticis informēts par tiesībām atkāpties vai iebilst?

      (1)  OV L 330, 50. lpp.

      (2)  OV L 360, 1. lpp.


title: Lieta F-74/07: Prasība, kas celta 2007. gada 3. jūlijā — Meierhofer /Komisija

text:
               22.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 223/21

         Prasība, kas celta 2007. gada 3. jūlijā — Meierhofer/Komisija
   (Lieta F-74/07)
   (2007/C 223/37)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Stefan Meierhofer, Minhene (Vācija) (pārstāvis — H.-G. Schiessl, Rechtsanwalt)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
   Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt atbildētājas 2007. gada 10. maija lēmumu attiecībā uz prasītāju;

               —

               atcelt atbildētājas 2007. gada 19. jūnija lēmumu par sūdzību;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu no jauna izvērtēt prasītāja 2007. gada 29. martā kārtoto mutisko pārbaudījumu, ņemot vērā spēkā esošos pārbaudījumu kritērijus;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu, ņemot vērā jaunos pārbaudījuma rezultātus, no jauna pieņemt lēmumu par prasītāja ietveršanu Eiropas Kopienu personāla atlases procedūras rezerves sarakstā AD/26/05;

               —

               uzlikt atbildētājai pienākumu no jauna pieņemtajā lēmumā norādīt pamatojumu;

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītājs piedalījās Eiropas Kopienu personāla atlases procedūrā AD/26/05 (ierēdnis AD5). Pēc pārbaudījumiem konkursa atlases komisija prasītāju informēja, ka viņš nevar tikt iekļauts rezerves sarakstā sakarā ar nepietiekamu iegūto punktu skaitu.
   Prasība ir vērsta pret to, ka Komisijas lēmumā neietvert prasītāju rezerves sarakstā nav pamatojuma, kā arī pret procesuālām kļūdām, kas pieļautas mutiskā pārbaudījuma laikā.


title: Lieta T-769/14: Prasība, kas celta 2014. gada 14. novembrī  – CGI Luxembourg un Intrasoft International /Parlaments

text:
               9.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 46/54

         Prasība, kas celta 2014. gada 14. novembrī – CGI Luxembourg un Intrasoft International/Parlaments
   (Lieta T-769/14)
   (2015/C 046/70)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājas: CGI Luxembourg SA (Bertrange, Luksemburga) un Intrasoft International SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvis – N. Korogiannakis, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāju prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu ierindot prasītāju piedāvājumu kaskādē otrajā vietā atklātajā konkursā (turpmāk tekstā – “konkurss”) Nr. PE/ITEC/ITS14 “IT pakalpojumu ārējā sniegšana” 3. daļā “Informācijas produkcijas sistēmu attīstīšana un uzturēšana” un atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu piešķirt pirmo kaskādes veida līguma daļu sabiedrībai “Steel consortium”;

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt zaudējumus, kas nodarīti prasītajām līguma zaudēšanas dēļ;

               —

               pakārtoti, piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt zaudējumus prasītajām par iespējas zaudēšanu un

               —

               piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus un citus izdevumus un izmaksas, kas radušās saistībā ar šo prasību, pat ja šī prasība tiktu noraidīta.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājas izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūdu pastāvēšana novērtējuma formulā, pretrunīgas instrukcijas pretendentiem, instrukciju pretendentiem pārkāpšana, konkursa specifikāciju pārkāpums, atklātības un labas pārvaldības principu pārkāpums.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka tehniskajās specifikācijās ietvertajā novērtējuma formulā ir vairākas kļūdas. Turklāt Novērtēšanas komiteja ir izmantojusi atšķirīgu formulu no paziņotās, par to nepaziņojot pretendentiem, un tā ir izmantojusi citus tabulas lielumus, nekā tos, kuri bija paziņoti atbildēs uz pretendentu jautājumiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Finanšu regulas 110. panta un Deleģētās regulas 149. panta pārkāpums – izmantotā formula nenoved pie rezultāta, kurā līguma slēgšanas tiesības tiek piešķirtas saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma iesniedzējam.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka tabula, no kuras Novērtēšanas komiteja ir ņēmusi vērtības, kuras piemērot novērtējuma formulai, neatbilst veidam, kādā ir paredzēts izpildīt līgumu. Līdz ar to vērā pieņemtie elementi neatbilst Eiropas Parlamenta patiesajām vajadzībām, kas katrā ziņā novedīs pie tā, ka kaskādes veida līgumi tiks piešķirti pretendentiem, kuri nepiedāvā saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu Eiropas Parlamenta vajadzībām.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots konkursa specifikāciju neskaidrais un pārprotamais raksturs.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka Eiropas Parlamenta dienesti ar savām tehnisko specifikāciju interpretācijas vēstulēm, kuras ir pretrunā atsevišķiem šo pašu specifikāciju fragmentiem, sniedz atbildes uz pretendentu jautājumiem un precizē piešķirtā līguma mērķus. Līdz ar to tehniskās specifikācijas var likt pretendentiem kļūdīties un tādēļ tie nevar izveidot labāko cenu stratēģiju un līdz ar to tie nevar iesniegt labāko piedāvājumu.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, efektīvas tiesību aizsardzības un būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka tām paziņotā informācija ar Eiropas Parlamenta vēstulēm pēc līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas attiecībā uz apstrīdēto atklāto konkursu nav uzskatāma par pienācīgu pamatojumu, jo tas ir stipri nepietiekams, lai prasītājas varētu piemērot novērtējuma formulu un pārbaudīt pareizo no tās izrietošo novērtējumu. Eiropas Parlaments nav pilnībā atklājis novērtējuma formulas piemērošanai vērā ņemto informāciju, jo, lai gan pirmā kaskādes līguma slēgšanas tiesību ieguvēja finansiālais piedāvājums bija izšķirošais faktors, kura dēļ prasītājas tika ierindotas otrajā vietā, tomēr prasītāju piedāvājums kvalitātes novērtējumā pārliecinoši ieņēma pirmo vietu un izmaiņas rangā parādījās tikai pēc novērtējuma par cenu.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots konkursa specifikāciju un Finanšu regulas 107. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpums.

                           —

                           Prasītājas apgalvo, ka saskaņā ar publiski pieejamo informāciju divas sabiedrības, kas ir iesniegušas piedāvājumus “atsevišķām” daļām, tostarp pirmajā vietā ierindotais 3. daļas izraudzītais pretendents, ir apvienojušies, tādēļ tiem nevar piešķirt iepriekš minēto līgumu slēgšanas tiesības. Iepriekš minētie izraudzītie pretendenti nokļūtu acīmredzamā interešu konfliktā, ja tos uzaicinātu izpildīt līgumu.


title: Lieta T-140/08: Prasība, kas celta 2008. gada 14. aprīlī — Ferrero /ITSB — Tirol Milch ( TiMi KINDERJOGHURT )

text:
               7.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 142/35

         Prasība, kas celta 2008. gada 14. aprīlī — Ferrero/ITSB — Tirol Milch (“TiMi KINDERJOGHURT”)
   (Lieta T-140/08)
   (2008/C 142/63)
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Ferrero SpA, Alba (Itālija) (pārstāvji — C. Gielen, lawyer, un F. Jacobacci, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Tirol Milch rGmbH, Innsbruck (Austrija)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2008. gada 30. janvāra lēmumu Lietā R 628/2007-2 un

               —

               piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrētā Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiskā preču zīme, ko veido vārdi “TiMi KINDERJOGHURT”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. klasē — reģistrācijas pieteikums Nr. 792978

      Kopienas preču zīmes īpašnieks: Tirol Milch reg. Ges. mbH

      Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt apstrīdēto preču zīmi par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un noraidīt lūgumu atzīt preču zīmi par spēkā neesošu

      Izvirzītie pamati: Apelāciju otrā padome ir pieļāvusi kļūdu, nosakot, ka iepriekšējie galīgie lēmumi, kas pieņemti lietās starp tiem pašiem lietas dalībniekiem un par to pašu preču zīmi, ir saistoši vēlākā procesā Anulēšanas nodaļā un Apelāciju padomē par preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu; Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 5. punkta pārkāpums, jo apstrīdētā preču zīme ir līdzīga agrākai preču zīmei.


title: Lieta T-656/14: Prasība, kas celta 2014. gada 11. septembrī  – Peri /ITSB (Veidņu slēdzenes forma)

text:
               3.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 388/22

         Prasība, kas celta 2014. gada 11. septembrī – Peri/ITSB (Veidņu slēdzenes forma)
   (Lieta T-656/14)
   2014/C 388/27
   Tiesvedības valoda – vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Peri GmbH (Weißenhorn, Vācija) (pārstāvji – A. Bognár un M. Eck, advokāti)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2014. gada 26. jūnija lēmumu lietā R 1178/2013–1;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: trīsdimensiju preču zīme veidņu slēdzenes formā attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6. un 19. klasē – Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 0 8 26  766

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati:

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta pārkāpums;

               —

               Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.


title: Lieta T-570/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. decembrī — Environmental Manufacturing /ITSB — Wolf (Vilka galvas attēls)

text:
               26.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 63/27

         Prasība, kas celta 2010. gada 17. decembrī — Environmental Manufacturing/ITSB — Wolf (Vilka galvas attēls)
   (Lieta T-570/10)
   2011/C 63/53
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, barrister, un M. Atkins, solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Société Elmar Wolf, SAS (Wissembourg, Francija)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2010. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 425/2010-2 un

               —

               piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo vilka galvu, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 4971511

      Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Francijas grafiskas preču zīmes “WOLF Jardin” reģistrācija Nr. 99786007 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 1.,5.,7.,8.,12. un 31. klasē; Francijas grafiskas preču zīmes “Outils WOLF” reģistrācija Nr. 1480873 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 8. klasē; starptautiska grafiskas preču zīmes “Outils WOLF” reģistrācija Nr. 154431 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7. un 8. klasē; starptautiska grafiskas preču zīmes “Outils WOLF” reģistrācija Nr. 352868 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 7.,8.,12. un 21. klasē

      Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

      Apelāciju padomes lēmums: Iebildumu nodaļas lēmumu atcelt

      Izvirzītie pamati: prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts un 42. panta 3. punkts, tā kā Apelāciju padome preču klases, attiecībā uz kuru reģistrētas agrākās preču zīmes, ietvaros neesot identificējusi atbilstošu apakškategoriju, kuru var uzskatīt par neatkarīgu no plašākās kategorijas un tādējādi, neesot secinājusi, ka pierādījums par preču zīmes faktisko izmantošanu ir bijis iesniegts vienīgi attiecībā uz daļu no precēm, saistībā ar kurām ir aizsargātas preču zīmes.
   Turklāt prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts, tā kā Apelāciju padome neesot identificējusi atbilstošo patērētāju, kļūdaini secinājusi, ka pastāvot attiecīgā saikne, un neesot piemērojusi kritēriju par ietekmi uz konkrētā patērētāja ekonomisko uzvedību un kritēriju par netaisnīgu labuma gūšanu, saskaņā ar kuru preču zīmei esot jāpiešķir vēlāka izmantotāja precēm zināms tēls vai jārada zināms tirdzniecības apjoma pieaugums, kas šajā gadījumā neesot noticis. Tāpat Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā, ka agrākās preču zīmes īpašnieks pat neesot pareizi norādījis attiecīgo kaitējumu saskaņā ar 8. panta 5. punktu, un turklāt neesot pierādījis, ka šis kaitējums ir iespējams un tādējādi, neesot izpildījis tam noteikto pierādīšanas pienākumu.


title: Lieta C-470/15: Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 15. decembra rīkojums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/12

         Tiesas priekšsēdētāja 2015. gada 15. decembra rīkojums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Lufthansa Cargo AG/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

   (Lieta C-470/15) (1)

   (2016/C 078/18)
   Tiesvedības valoda – holandiešu
   Tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

      (1)  OV C 398, 30.11.2015.


title: Lieta F-73/06: Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedums — Van Neyghem /Komisija (Civildienests — Ierēdņi — Vispārējs konkurss — Rakstiskā pārbaudījuma novērtējums — Sūdzības termiņš — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu)

text:
               26.1.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 22/54

         Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedums — Van Neyghem/Komisija
   (Lieta F-73/06) (1)

   (Civildienests - Ierēdņi - Vispārējs konkurss - Rakstiskā pārbaudījuma novērtējums - Sūdzības termiņš - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu)
   (2008/C 22/102)
   Tiesvedības valoda — franču
   Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Kris Van Neyghem, Vissenaken (Beļģija) (pārstāvji — sākotnēji S. Rodrigues, A. Jaume un C. Bernard-Glanz, advokāti, pēc tam S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, advokāti)

      Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Joris un M. Velardo)
   Priekšmets
   Pirmkārt, prasība atcelt EPSO2005. gada 1. jūnija lēmumu neļaut prasītājam piedalīties mutiskajā konkursa EPSO/A/19/04 pārbaudījumā tādēļ, ka viņam nav pietiekošs rezultāts rakstiskajā pārbaudījumā, un, otrkārt, prasība par zaudējumu atlīdzību.
   Rezolutīvā daļa:

               1)

               prasību noraidīt;

               2)

               katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

      (1)  OV C 190, 12.8.2006., 37. lpp.


title: lieta C-110/05: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 4. martā

text:
               14.5.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/12

         Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2005. gada 4. martā
   (lieta C-110/05)
   (2005/C 115/23)
   tiesvedības valoda — itāļu
   Eiropas Kopienu Tiesā 2005. gada 4. martā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Rekkia [D. Recchia] un F. Amato [F. Amato], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.
   Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

               1)

               atzīt, ka aizliedzot motorizētajiem transporta līdzekļiem vilkt piekabes, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EK līguma 28. pants;

               2)

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt Eiropas Kopienu Komisijai radītos tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Itālijas ceļu satiksmes noteikumu 56. pantā ir noteikts aizliegums motorizētajiem transporta līdzekļiem, izņemot traktorus, vilkt piekabes.
   Pēc Komisijas domām, šis aizliegums neapšaubāmi traucē izmantot likumīgi ražotas un dalībvalstīs, kurās nepastāv šāds aizliegums, pārdotās piekabes, radot šķērsli to ievešanai un pārdošanai Itālijā.
   Līdz ar to Komisija uzskata, ka Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EK līguma 28. pants.


title: Lieta T-257/11: Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Pangyrus /ITSB — RSVP Design ( “COLOURBLIND” )

text:
               16.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/29

         Prasība, kas celta 2011. gada 23. maijā — Pangyrus/ITSB — RSVP Design (“COLOURBLIND”)
   (Lieta T-257/11)
   2011/C 211/62
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Pangyrus Ltd (Jorka, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — S. Clubb, Solicitor)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: RSVP Design Ltd (Renfrewshire, Apvienotā Karaliste)

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 23. marta lēmumu lietā R 751/2009-4;

               —

               atzīt par spēkā esošu Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Anulēšanas nodaļas 2009. gada 12. maija lēmumu un

               —

               piespriest atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: vārdiska preču zīme “COLOURBLIND” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 16., 28., 35. un 41. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 3337979

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu iesniedzēja pamato savu pieteikumu ar diviem pamatiem, attiecīgi, Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta c) apakšpunktu kopsakarā ar 8. panta 4. punktu, atsaucoties uz agrākām nereģistrētām tiesībām, kas ir aizsargātas Apvienotajā Karalistē saskaņā ar Likumu par maldinošu izmantošanu (law of passing-off), kā arī uz ļaunticības faktu atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 52. panta 1. punkta b) apakšpunktam.

      Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt Kopienas preču zīmes reģistrāciju par pilnībā spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu un noraidīt pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu

      Izvirzītie pamati: prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka: i) Kopienas preču zīmes īpašnieks nerīkojās ļaunticīgi, iesniedzot Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu; ii) prasītāja nav pierādījusi, ka tā ir izmantojusi agrāku apzīmējumu komercdarbībā pirms apstrīdētās Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datuma


title: Lieta F-46/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               23.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 184/25

         Prasība, kas celta 2012. gada 23. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-46/12)
   2012/C 184/56
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: ZZ (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal un D. Abreu Caldas, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt konkursa EPSO/AST/111/10 atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītājas uzvārdu konkursa veiksmīgo kandidātu sarakstā

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt konkursa EPSO/AST/111/10 atlases komisijas lēmumu neiekļaut prasītājas uzvārdu konkursa veiksmīgo kandidātu sarakstā;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-36/08: Prasība, kas celta 2008. gada 28. janvārī — Furukawa Electric North America /ITSB ( SLIM LINE )

text:
               29.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 79/32

         Prasība, kas celta 2008. gada 28. janvārī — Furukawa Electric North America/ITSB (“SLIM LINE”)
   (Lieta T-36/08)
   (2008/C 79/62)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Furukawa Electric North America, Inc., Norcross (Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis — O. Rauscher, Rechtsanwalt)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2007. gada 22. novembra lēmumu lietā R 1532/2007-2;

               —

               piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti

      Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “SLIM LINE” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 9. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 5 907 266)

      Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt;

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt;

      Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta kļūdaina piemērošana, jo apzīmējums “SLIM LINE” neesot nedz aprakstoša norāde, nedz arī tam trūkstot atšķirtspējas.

      (1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).


title: Lieta F-46/11: Prasība, kas celta 2011. gada 14. aprīlī — ZZ /Komisija

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 186/35

         Prasība, kas celta 2011. gada 14. aprīlī — ZZ/Komisija
   (Lieta F-46/11)
   2011/C 186/67
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: ZZ (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — E. Boigelot un S. Woog, avocats)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt lēmumu atstāt bez virzības prasītāja iesniegto lūgumu sniegt palīdzību

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas ģenerālsekretāra 2010. gada 7. jūnija lēmumu atstāt bez virzības prasītāja 2007. gada 5. decembrī iesniegto lūgumu sniegt palīdzību;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājam radušos morālo kaitējumu EUR 10 000 apmērā, ar iespēju paaugstināt šo summu tiesvedības gaitā, kā arī atlīdzināt izdevumus, kas radušies sakarā ar pirmstiesas procedūru;

               —

               piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-652/15: Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Liedtke/Parlaments

text:
               29.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 78/21

         Prasība, kas celta 2015. gada 13. novembrī – Liedtke/Parlaments
   (Lieta T-652/15)
   (2016/C 078/31)
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Dirk Liedtke (Hamburga, Vācija) (pārstāvis – N. Pirc Musar, advokāts)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2015. gada 16. septembra Lēmumu A(2015)8547 C, ar ko tika noraidīts prasītāja atkārtotais pieteikums par piekļuvi noteiktiem dokumentiem, kas attiecas uz informāciju par Eiropas Parlamenta locekļu ceļa izdevumiem, komandējuma dienas naudu, piemaksām par vispārējiem izdevumiem un personāla organizēšanas izmaksām;

               —

               piespriest Parlamentam atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. un 140. pantam, tostarp jebkuras personas, kas iestājusies lietā, tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 (2) 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo pieprasītie personas dati neesot aizsargājami personas dati saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, skatot to kopsakarā ar Regulas Nr. 45/2001 8. panta b) punktu, pārkāpums, jo piekļuve pieprasītajai informācijai tika atteikta, lai gan datu izpaušanas nosacījumi esot bijuši izpildīti.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots vispārējā pienākuma atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam, skatot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 3. punktu, pārbaudīt katru konkrēto dokumentu pārkāpums.

               4.

               Ar ceturto pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punkta pārkāpums, jo atteikums piešķirt daļēju piekļuvi pieprasītajiem dokumentiem neesot pamatots.

               5.

               Ar piekto pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu, kā noteikts Regulas Nr. 1049/2001 7. panta 1. punktā un 8. panta 1. punktā, pārkāpums, jo Parlaments neesot izvērtējis visus prasītāja argumentus.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001 L 145, 43. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001 L 8, 1. lpp.).


title: Lieta C-68/14: Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. februāra rīkojums (Tribunale ordinario di Aosta (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — LESD 106. un 107. pants — Konkurence — “Valsts atbalsta” jēdziens — Valsts tiesību akti — Ēku izmantošana institucionāliem mērķiem — Nomas maksas samazināšana — Pamatlietas faktiskie apstākļi un tiesiskais regulējums — Pietiekamu precizējumu neesamība — Vajadzība saņemt atbildi uz prejudiciālajiem jautājumiem — Precizējumu neesamība — Acīmredzama nepieņemamība

text:
               4.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 146/10

         Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 3. februāra rīkojums (Tribunale ordinario di Aosta (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

   (Lieta C-68/14) (1)

   (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 106. un 107. pants - Konkurence - “Valsts atbalsta” jēdziens - Valsts tiesību akti - Ēku izmantošana institucionāliem mērķiem - Nomas maksas samazināšana - Pamatlietas faktiskie apstākļi un tiesiskais regulējums - Pietiekamu precizējumu neesamība - Vajadzība saņemt atbildi uz prejudiciālajiem jautājumiem - Precizējumu neesamība - Acīmredzama nepieņemamība)
   (2015/C 146/15)
   Tiesvedības valoda – itāļu

      Iesniedzējtiesa

   Tribunale ordinario di Aosta

      Pamatlietas puses

      Prasītāja: Equitalia Nord SpA

      Atbildētāja: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Rezolutīvā daļa:

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tribunale ordinario di Aosta (Itālija) iesniedza ar 2013. gada 12. decembra lēmumu, ir acīmredzami nepieņemams.

      (1)  OV C 102, 7.4.2014.


title: Lieta T-33/11: Prasība, kas celta 2011. gada 24. janvārī — Peeters Landbouwmachines /ITSB — Fors MW ( “BIGAB” )

text:
               12.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 80/24

         Prasība, kas celta 2011. gada 24. janvārī — Peeters Landbouwmachines/ITSB — Fors MW (“BIGAB”)
   (Lieta T-33/11)
   2011/C 80/47
   Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Peeters Landbouwmachines BV (Etten-Leur, Nīderlande) (pārstāvis — P.N.A.M. Claassen, lawyer)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: AS Fors MW (Saue, Igaunijas Republika)

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 4 novembra lēmumu lietā R 210/2010-1;

               —

               uzdot atbildētājam atzīt par spēkā neesošu reģistrēto Kopienas preču zīmi, kas bija pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu priekšmets, vai uzdot atbildētājam atzīt par neesošu reģistrēto Kopienas preču zīmi, kas bija pieteikuma par atzīšanu par spēkā neesošu priekšmets, ciktāl tā attiecas uz reģistrāciju attiecībā uz 7. klasi; un

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

      Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “BIGAB” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 6., 7. un 12. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 4363842

      Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece

      Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: prasītāja

      Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: persona, kas lūdz atzīt preču zīmi par spēkā neesošu, savu pieteikumu pamatoja ar absolūtiem un relatīviem spēkā neesamības pamatiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta b) punktu un 53. panta 1. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 8. panta 4. punktu

      Anulēšanas nodaļas lēmums: pilnībā noraidīt pieteikumu par atzīšanu par spēkā neesošu

      Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

      Izvirzītie pamati: prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, vērtējot labticības neesamību un neesot ņēmusi vērā nozīmi, kāda ir preču, ko aptver pretnostatītās preču zīmes, līdzībai


title: Lieta F-15/07: Prasība, kas celta 2007. gada 27. februārī — K /Eiropas Parlaments

text:
               28.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 95/58

         Prasība, kas celta 2007. gada 27. februārī — K/Eiropas Parlaments
   (Lieta F-15/07)
   (2007/C 95/116)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Lietas dalībnieki

      Prasītāja: K (pārstāvis — Dieter Struck)

      Atbildētājs: Eiropas Parlaments
   Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Eiropas Parlamenta 2006. gada 29. novembra lēmumu, ar ko noraidīta prasītājas sūdzība;

               —

               piespriest atbildētājam maksāt kompensāciju par sāpēm un ciešanām un atlīdzināt zaudējumus;

               —

               atzīt, ka tika pārkāpts vienlīdzīgās attieksmes princips un tīši, ar nodomu tika aizskartas prasītājas vispārējās cilvēktiesības;

               —

               atzīt, ka atbildētājs ir pārkāpis tiesiskās paļāvības principu un nav ievērojis pienākumu norādīt administratīvā akta pamatojumu, kā arī pārkāpis nediskriminācijas principu;

               —

               piespriest atbildētājam atlīdzināt visus pirmstiesas un tiesāšanās izdevumus.

         Pamati un galvenie argumenti
   Prasītāja, kas kopš 1978. gada 1. janvāra bija Eiropas Parlamenta ierēdne, pamatojoties uz rīcību, kuras rezultātā ir pārkāptas prasītājas vispārējās cilvēktiesības un ir radušies neparasti apstākļi, kas noveduši pie tās atbrīvošanas no darba slimības dēļ, pret atbildētāju izvirza prasījumus par kompensācijas samaksu par sāpēm un ciešanām un zaudējumu atlīdzību.


title: Lieta C-339/13: Prasība, kas celta 2013. gada 20. jūnijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika

text:
               31.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 252/21

         Prasība, kas celta 2013. gada 20. jūnijā — Eiropas Komisija/Itālijas Republika
   (Lieta C-339/13)
   2013/C 252/34
   Tiesvedības valoda — itāļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — D. Bianchi un B. Schima)

      Atbildētāja: Itālijas Republika

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atzīt, ka Itālija nav izpildījusi pienākumus, kas tai ir paredzēti Direktīvas 1999/74/EK (1) 3. pantā un 5. panta 2. punktā;

               —

               piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Termiņš Direktīvas 1999/74/EK 5. panta transponēšanai beidzās 2012. gada 10. janvārī.

      (1)  Padomes 1999. gada 19. jūlija Direktīva 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai (OV L 203, 53. lpp.).


title: Lieta C-472/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) 2008. gada 23. oktobra lēmumu — Alstom Power Hydro/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               20.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 327/21

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Augstākās tiesas Senāta (Latvijas Republika) 2008. gada 23. oktobra lēmumu — Alstom Power Hydro/Valsts ieņēmumu dienests
   (Lieta C-472/08)
   (2008/C 327/37)
   Tiesvedības valoda — latviešu
   Iesniedzējtiesa
   Augstākās tiesas Senāts
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: Alstom Power Hydro

      Atbildētājs: Valsts ieņēmumu dienests
   Prejudiciālais jautājums
   Vai Eiropas Kopienas Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK (1) 18. panta ceturtā daļa ir jāinterpretē tā, ka tai ir pretrunā trīs gadu termiņa noteikšana valsts tiesiskajā regulējumā (likuma “Par nodokļiem un nodevām” 16. panta 10. punktā), kurā izbeidzas pievienotās vērtības nodokļa pārmaksas (starpības starp aprēķināto nodokli un atskaitāmo priekšnodokli) summas atmaksāšanas tiesības īstenošana.

      (1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 23. lpp.).


title: Lieta T-181/12: Prasība, kas celta 2012. gada 26. aprīlī — Bateni /Padome

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 174/28

         Prasība, kas celta 2012. gada 26. aprīlī — Bateni/Padome
   (Lieta T-181/12)
   2012/C 174/46
   Tiesvedības valoda — vācu

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: Naser Bateni (Hamburga, Vācija) (pārstāvji — J. Kienzle un M. Schlingmann, Rechtsanwälte)

      Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

      Prasījumi

   Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atcelt Padomes 2012. gada 23. marta Regulu (ES) Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu un Regulas (ES) Nr. 961/2010 atcelšanu tiktāl, ciktāl tā skar prasītāju;

               —

               piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, it īpaši tos, kas radušies prasītājam.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

               1)

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots prasītāja tiesību uz aizstāvību pārkāpums.

                           —

                           Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un it īpaši nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu par prasītāja iekļaušanu apstrīdētās regulas IX pielikumā;

                           —

                           Padome esot pārkāpusi prasītāja tiesības tikt uzklausītam, jo tā prasītājam nav paredzējusi apstrīdētās regulas 46. panta 3. un 4. punktā paredzēto iespēju paust viedokli par iekļaušanu sankciju sarakstā un tādējādi mudināt Padomi veikt atkārtotu pārbaudi.

               2)

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka trūkst pamata, lai prasītāju iekļautu sankciju sarakstos.

                           —

                           Padomes norādītie iemesli, kas saistīti ar prasītāja iekļaušanu sankciju sarakstos, neļauj identificēt juridisko pamatojumu, uz kuru Padome tieši balstās.

                           —

                           Darbība, kuru prasītājs veica tikai līdz 2008. gada martam, nevar pamatot tā iekļaušanu sankciju sarakstos 2011. gada decembrī.

                           —

                           Prasītāja darbība Hanseatic Trade Trust & Shipping (HTTS) GmbH direktora amatā neattaisno tā iekļaušanu sankciju sarakstos, it īpaši tādēļ, ka Eiropas Savienības Tiesa ir atcēlusi Regulu (ES) Nr. 961/2010 (1) tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju.

                           —

                           Tas vien, ka prasītājs ir bijis saskaņā ar Anglijas tiesībām dibinātas sabiedrības direktors, kuras darbība tostarp ir izbeigusies, nekādā ziņa nevar būt pamats secinājumam, ka pastāv apstrīdētās regulas 23. panta 2. punktā minētie iemesli prasītāja iekļaušanai sankciju sarakstos.

               3)

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots prasītāja pamattiesību uz īpašumu pārkāpums.

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sankciju sarakstos ir nepamatota iejaukšanās tā pamattiesībās uz īpašumu, jo prasītājs, pamatojoties uz nepietiekamu Padomes pamatojumu, nav varējis saprast, kādu iemeslu dēļ viņš ir ticis iekļauts to personu sarakstā, kuras skar sankcijas.

                           —

                           Prasītāja iekļaušana sankciju sarakstos acīmredzami nav piemērota tā mērķa sasniegšanai, kam kalpo apstrīdētā regula, un turklāt ir nesamērīga iejaukšanās tā tiesībās uz īpašumu.

      (1)  Padomes 2010. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 961/2010, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2007 (OV L 281, 1. lpp.).


title: Lieta C-42/08: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden 2008. gada 7. februāra rīkojumu — M. Ilhan / Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 92/18

         Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2008. gada 7. februāra rīkojumu — M. Ilhan/Staatssecretaris van Financiën

   (Lieta C-42/08)
   (2008/C 92/33)
   Tiesvedības valoda — nīderlandiešu
   Iesniedzējtiesa
   Hoge Raad der Nederlanden
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītājs: M. Ilhan

      Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

   Prejudiciālais jautājums
   Vai ar EK līguma noteikumiem par pakalpojumu sniegšanas brīvību (EKL 49. līdz 55. pants) vai ar samērīguma principu dalībvalstij netiek pieļauts piemērot tiesību normas, saskaņā ar ko personai, kura dzīvo šajā dalībvalstī vai kurai tajā ir domicils un kuras rīcībā ir citā dalībvalstī reģistrēta automašīna, ko uz trīs gadiem iznomājis šajā citā dalībvalstī reģistrēts transportlīdzekļu nomas uzņēmums, un kura šo automašīnu darba vai privātiem mērķiem pamatā lieto pirmajā dalībvalstī, pamatojoties uz publisko ceļu tīkla lietošanas uzsākšanu pirmajā dalībvalstī, braucot ar šo automašīnu, ir pienākums maksāt nodokli, neņemot vērā nākotnē plānotās, faktiskās lietošanas termiņu šajā dalībvalstī?


title: Lieta F-71/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. augustā — Cantisani /Komisija

text:
               20.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 317/49

         Prasība, kas celta 2010. gada 30. augustā — Cantisani/Komisija
   (Lieta F-71/10)
   ()
   2010/C 317/87
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: N. Cantisani (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — S. de Lannoy, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt atbildētājas lēmumu, ar kuru noraidīts prasītājas iesniegtais lūgums sniegt palīdzību saistībā ar psiholoģisko vardarbību, un atlīdzināt nodarīto kaitējumu

      Prasītājas prasījumi:

               —

               atcelt Komisijas personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta direktora 2009. gada 9. oktobra lēmumu (ADMIN.B2/JJ/jm 0(09)), ar kuru iestāde nolēma atstāt bez izskatīšanas lūgumu sniegt palīdzību, ko prasītāja 2009. gada 29. janvārī iesniedza Komisijā;

               —

               atlīdzināt prasītājai radušos zaudējumus un morālo kaitējumu saistībā ar vardarbību;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta F-47/10: Prasība, kas celta 2010. gada 18. jūnijā — Hecq /Komisija

text:
               14.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 221/61

         Prasība, kas celta 2010. gada 18. jūnijā — Hecq/Komisija
   (Lieta F-47/10)
   ()
   2010/C 221/97
   Tiesvedības valoda — franču

      Lietas dalībnieki

      Prasītājs: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Beļģija) (pārstāvis — L. Vogel, avocat)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Strīda priekšmets un apraksts

   Prasība atcelt Komisijas lēmumus, ar kuriem ir atteikts atzīt prasītājam daļēju pastāvīgo invaliditāti Civildienesta noteikumu 73. panta izpratnē un noteikts viņa pienākums atlīdzināt daļu no medicīniskajiem izdevumiem un honorāriem, kas radušies medicīniskās komisijas darba gaitā

      Prasītāja prasījumi:

               —

               atcelt iecēlējinstitūcijas 2010. gada 5. marta lēmumu (paziņots ar 2010. gada 8. marta elektroniskā pasta ziņu), ar ko noraidīta prasītāja 2009. gada 9. decembra sūdzība par diviem 2009. gada 7. septembra administratīvajiem lēmumiem, ar kuriem attiecīgi bija galīgi atteikts atzīt prasītājam jebkādu invaliditāti saistībā ar Civildienesta noteikumu 73. pantu un turklāt noteikts prasītāja pienākums atlīdzināt pusi no ārsta, kas bija medicīniskās komisijas priekšsēdētājs, izdevumiem un honorāriem EUR 500 apmērā (vēlāk samazināts līdz EUR 300) un arī segt visus (vēlāk, izskatot jautājumu otro reizi, 60 % apmērā) ārsta, kas pārstāvēja prasītāju minētās medicīniskās komisijas darba ietvaros, izdevumus un honorārus;

               —

               atcelt arī minētos 2009. gada 7. septembra lēmumus;

               —

               piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.


title: Lieta T-74/12: Prasība, kas celta 2012. gada 16. februārī — Mecafer /Komisija

text:
               21.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 118/28

         Prasība, kas celta 2012. gada 16. februārī — Mecafer/Komisija
   (Lieta T-74/12)
   2012/C 118/47
   Tiesvedības valoda — angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Mecafer SA (Valence, Francija) (pārstāvis — R. MacLean, Solicitor)

      Atbildētāja: Eiropas Komisija

      Prasījumi

   Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

               —

               atzīt prasību par pieņemamu;

               —

               daļēji atcelt Komisijas 2011. gada 6. decembra Lēmuma C(2011) 8804, galīgā redakcija, 1. pantu, ciktāl tajā ir paredzēts tikai daļēji atmaksāt antidempinga maksājumus, ko prasītāja ir samaksājusi, un prettiesiski tiek paturētas antidempinga maksājumu papildu atmaksas summas, kas likumīgi pienākas prasītājai;

               —

               paturēt apstrīdēto lēmumu spēkā līdz brīdim, kad Eiropas Komisija veiks vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Tiesas spriedumu, un

               —

               piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

      Pamati un galvenie argumenti

   Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

               1.

               Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, piemērojot atbilstošu un saprātīgu neatkarīga ES importētāja peļņas maržu, tādējādi tā nav noteikusi ticamu eksporta cenu, lai aprēķinātu pareizu antidempinga maksājumu atmaksas apmēru, līdz ar to pārkāpjot Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (1) 2. panta 9. punktu un 18. panta 3. punktu.

               2.

               Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, eksporta cenas aprēķinā atskaitot antidempinga maksājumus kā izmaksas, tādējādi tā nav noteikusi ticamu dempinga starpību, lai aprēķinātu pareizu antidempinga maksājumu atmaksas apmēru, un līdz ar to tā ir pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 2. panta 9. punktu, 2. panta 11. punktu un 11. panta 10. punktu.

               3.

               Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav laicīgi un pienācīgi informējusi prasītāju par prasībām, kas ir jāizpilda, lai ievērotu Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 10. punktu, tādējādi tā ir pārkāpusi Savienības vispārīgajās tiesībās paredzētās tiesības uz aizstāvību, kā arī labas pārvaldības principu, kas arī ir noteikts Savienības vispārīgajās tiesībās, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantu.

      (1)  Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 51. lpp.).


title: Lieta C-1/12: Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 28. februāra spriedums ( Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas/Autoridade da Concorrência (Zvērinātu grāmatvežu apvienība — Tiesiskais regulējums par zvērinātu grāmatvežu obligātās apmācības sistēmu — LESD 101. pants — Uzņēmumu apvienība — Konkurences ierobežojums — Pamatojumi — LESD 106. panta 2. punkts)

text:
               20.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 114/17

         Tiesas (otrā palāta) 2013. gada 28. februāra spriedums (Tribunal da Relação de Lisboa (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas/Autoridade da Concorrência

   (Lieta C-1/12) (1)

   (Zvērinātu grāmatvežu apvienība - Tiesiskais regulējums par zvērinātu grāmatvežu obligātās apmācības sistēmu - LESD 101. pants - Uzņēmumu apvienība - Konkurences ierobežojums - Pamatojumi - LESD 106. panta 2. punkts)
   2013/C 114/24
   Tiesvedības valoda — portugāļu

      Iesniedzējtiesa

      Tribunal da Relação de Lisboa

      Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas

      Atbildētāja: Autoridade da Concorrência

      Priekšmets

   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal da Relação de Lisboa — LESD 56., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 101. un 102. panta interpretācija — Uzņēmumu asociācijas jēdziens — Zvērinātu grāmatvežu padome — Padomes locekļiem obligātas profesionālo apmācību sistēmas izveidošana — Apmācības, ko organizē vienīgi padome — Brīvība veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvība

      Rezolutīvā daļa:

               1.

               tādi noteikumi kā noteikumi par kredītpunktu iegūšanu (Regulamento da Formação de Créditos), kurus pieņēmusi tāda profesionālā apvienība kā Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas (Zvērinātu grāmatvežu apvienība), ir jāuzskata par lēmumu, ko pieņēmusi uzņēmumu apvienība LESD 101. panta 1. punkta nozīmē.
               Apstāklis, ka tādai profesionālai apvienībai kā Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas ir juridiski saistoši ieviest tās dalībniekiem paredzētu obligātās apmācības sistēmu, nevar izraisīt to, ka no LESD 101. panta piemērošanas jomas tiek izslēgtas normas, ko pieņēmusi šī profesionālā apvienība, tiktāl, ciktāl tās ir attiecināmas vienīgi uz šo apvienību.
               Apstāklis, ka šīm normām nav tiešas ietekmes uz minētās profesionālās apvienības dalībnieku saimniecisko darbību, neietekmē LESD 101. panta piemērošanu, jo pārkāpums, kurā vainota šī profesionālā apvienība, attiecas uz tirgu, kurā tā pati veic saimniecisku darbību;

               2.

               noteikumi, ar kuriem tiek ieviesta zvērinātu grāmatvežu obligātas apmācības sistēma, lai garantētu to sniegto pakalpojumu kvalitāti, kādi ir noteikumi par kredītpunktu iegūšanu un kurus ir pieņēmusi tāda profesionālā apvienība kā Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas, ir ar LESD 101. pantu aizliegts konkurences ierobežojums tiktāl, ciktāl — bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai — ar to tiek likvidēta konkurence būtiskā attiecīgā tirgus daļā par labu šai profesionālajai apvienībai un ar to citā tirgus daļā tiek noteikti diskriminējoši nosacījumi par sliktu minētās profesionālās apvienības konkurentiem.

      (1)  OV C 89, 24.3.2012.


title: Lieta T-77/13: Vispārējās tiesas 2014. gada 8. oktobra spriedums – Laboratoires Polive /ITSB – Arbora  &  Ausonia  ( “DODIE” ) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes “DODIE” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DODOT”  — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Grozīšanas pilnvaras

text:
               17.11.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 409/36

         Vispārējās tiesas 2014. gada 8. oktobra spriedums – Laboratoires Polive/ITSB – Arbora & Ausonia (“DODIE”)
   (Lieta T-77/13) (1)

   (Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “DODIE” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “DODOT” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Grozīšanas pilnvaras)
   2014/C 409/51
   Tiesvedības valoda – angļu

      Lietas dalībnieki

      Prasītāja: Laboratoires Polive (Levallois-Perret, Francija) (pārstāvis – A. Sion, advokāts)

      Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – P. Geroulakos)

      Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Arbora & Ausonia, SL (Barselona, Spānija) (pārstāvis – R. Guerras Mazón, advokāts)

      Priekšmets

   Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2012. gada 31. oktobra lēmumu lietā R 1949/2011–2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Arbora & Ausonia, SLU un Laboratoires Polive

      Rezolutīvā daļa:

               1)

               atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 31. oktobra lēmumu lietā R 1949/2011–2;

               2)

               pārējā daļā prasību noraidīt;

               3)

               ITSB sedz savus, kā arī atlīdzina Laboratoires Polive tiesāšanās izdevumus;

               4)

               Arbora & Ausonia, SLU sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

      (1)  OV C 108, 13.4.2013.