title: 2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/388, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams

text:
18.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 73/53

         KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2016/388
   2016 m. kovo 17 d.
   kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

   1.1.   Laikinosios priemonės

               (1)

               2015 m. rugsėjo 18 d. Europos Komisija (toliau – Komisija) Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/1559 (2) (toliau – laikinasis reglamentas) nustatė laikinąjį antidempingo muitą į Sąjungą importuojamiems Indijos (toliau – nagrinėjamoji šalis) kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams.

               (2)

               2014 m. lapkričio 10 d. gavus „Saint-Gobain PAM Group“ (toliau – skundo pateikėjas) gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 % visų kaliojo ketaus vamzdžių ir vamzdelių Sąjungoje, vardu pateiktą skundą, 2014 m. gruodžio 20 d. (3) buvo inicijuotas tyrimas.

               (3)

               Kaip nurodyta laikinojo reglamento 14 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2013 m. spalio 1 d.–2014 m. rugsėjo 30 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2011 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

               (4)

               2015 m. kovo 11 d. Komisija inicijavo atskirą antisubsidijų tyrimą dėl į Sąjungą importuojamų Indijos kilmės kaliojo ketaus vamzdžių ir vamzdelių. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė pranešimą apie inicijavimą (4). Galutinės to tyrimo išvados išdėstytos atskirame reglamente (toliau – antisubsidijų reglamentas) (5).

         1.2.   Tolesnė procedūra

               (5)

               Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo nustatytas laikinasis antidempingo muitas (toliau – pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė pastabų dėl preliminarių išvadų. Be to, apie save pranešė ir pastabų pateikė kitas Indijos gamintojas „Tata Metaliks DI Pipes Limited“ (toliau – „Tata“). Šalims, kurios to prašė, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms.

               (6)

               Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą norint padaryti galutines išvadas. Komisija patikrino vietoje papildomą informaciją, kurią pateikė vieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo Italijoje įsteigta susijusi bendrovė.

               (7)

               „Jindal Saw Limited“ (toliau – „Jindal“) paprašė, kad dalyvautų prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas (toliau – bylas nagrinėjantis pareigūnas) dėl kai kurių preliminaraus žalos skaičiavimo aspektų. Bylas nagrinėjantis pareigūnas išnagrinėjo prašymą ir atsakė eksportuojančiam gamintojui tiesiogiai raštu.

               (8)

               Po to Komisija visoms šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis į Sąjungą importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus vamzdžiams ir vamzdeliams ketino nustatyti galutinį antidempingo muitą ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau – galutinis faktų atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio faktų atskleidimo.

               (9)

               2016 m. sausio 28 d.„Electrosteel Castings Limited“ (toliau – ECL) prašymu buvo surengtas klausymas dalyvaujant bylas nagrinėjančiam pareigūnui.

               (10)

               Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.

         1.3.   Nagrinėjamasis produktas ir panašus produktas

               (11)

               Kaip nurodyta laikinojo reglamento 15 ir 16 konstatuojamosiose dalyse, nagrinėjamasis produktas buvo preliminariai apibrėžtas kaip Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiai ir vamzdeliai (toliau – kaliojo ketaus vamzdžiai), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7303 00 10 ir ex 7303 00 90.

               (12)

               Kaliojo ketaus vamzdžiai naudojami geriamajam vandeniui tiekti, nuotekoms šalinti ir žemės ūkio paskirties žemei drėkinti. Vanduo kaliojo ketaus vamzdžiais gali būti perduodamas naudojant spaudimą arba vien gravitaciją. Vamzdžiai yra 60–2 000 mm skersmens ir 5,5, 6, 7 arba 8 metrų ilgio. Paprastai iš vidaus jie padengti cementu ar kita medžiaga, o iš išorės – cinku, nudažyti arba apvynioti juosta. Pagrindiniai galutiniai naudotojai yra komunalinių paslaugų įmonės.

               (13)

               „Jindal“ ir Indijos Vyriausybė teigė, kad kaliojo ketaus vamzdžiai, kurie nėra padengti nei iš vidaus, nei iš išorės (toliau – nedengti vamzdžiai), turėtų būti išbraukti iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties, nes tokie vamzdžiai ir vamzdeliai yra pusgaminiai, kurių fizinės, techninės ir cheminės charakteristikos yra kitokios, ir negali būti naudojami vandeniui perduoti jų toliau neapdorojus. Nedengti vamzdžiai taip pat nėra pakeičiami nagrinėjamuoju produktu ir turi skirtingą galutinio naudojimo paskirtį.

               (14)

               Skundo pateikėjas užginčijo šį teiginį ir teigė, kad visi kaliojo ketaus vamzdžiai (dengti arba ne) pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis charakteristikomis ir turi tą pačią galutinio naudojimo paskirtį. Skundo pateikėjas taip pat teigė, kad vidaus ir išorės dengimo operacijos laikomos baigiamosiomis operacijomis, kurios sudaro tik iki 20 % visų kaliojo ketaus vamzdžių gamybos sąnaudų, ir jos nekeičia pagrindinių kaliojo ketaus vamzdžių charakteristikų. Be to, skundo pateikėjas pabrėžė, kad tokie nedengti vamzdžiai nėra pritaikyti galutinei rinkai ir (arba) neturi jokios veiksmingos funkcijos arba paskirties, išskyrus vandens ir nuotekų perdavimą, ir nėra parduodami Sąjungos rinkoje, o prieš juos pateikiant rinkai jie būtinai turi būti padengti ir atitikti ES standartus. Be to, nedengti kaliojo ketaus vamzdžiai klasifikuojami pagal tą patį muitų kodą, kaip ir dengti vamzdžiai, todėl juos išbraukus iš apibrėžties taptų įmanoma vengti visų antidempingo priemonių ir būtų sumažintas tokių priemonių poveikis, atsižvelgiant į didelius Indijos eksportuotojų pajėgumus atlikti dengimo funkcijas Sąjungoje (kasmet apie 80 000 tonų). Šiuo atžvilgiu skundo pateikėjas toliau tvirtino, kad Indijos nedengtų vamzdžių importas gerokai padidėjo nuo 2013 m. ir kad šis importas 2015 m. buvo beveik trigubai didesnis nei 2013 m. Skundo pateikėjo nuomone, ši tendencija greičiausiai išliks.

               (15)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad nedengti vamzdžiai nėra pritaikyti rinkai ir (arba) neturi jokios veiksmingos funkcijos arba paskirties ir nėra parduodami Sąjungos rinkoje. Tam, kad būtų tinkami parduoti ir atitiktų ES vandens ir nuotekų perdavimo standartus, šie vamzdžiai turi būti toliau perdirbami, t. y. padengiami iš vidaus ir iš išorės. Nors atitiktis ES standartams nebūtinai yra lemiantis veiksnys nustatant produkto apibrėžtąją sritį, tai, kad nedengti vamzdžiai turi būti papildomai perdirbti tam, kad turėtų numatytą galutinę naudojimo paskirtį, yra veiksnys, kurio negalima ignoruoti analizuojant, ar nedengti vamzdžiai yra galutinis produktas ar tik pusgaminis. Todėl Komisija nustatė, kad nedengti kaliojo ketaus vamzdžiai turėtų būti laikomi kaliojo ketaus vamzdžių pusgaminiais.

               (16)

               Vis dėlto pusgaminiai ir gatavos prekės gali būti laikomi tuo pačiu produktu, jeigu i) jie pasižymi tomis pačiomis esminėmis charakteristikomis ir ii) papildomos perdirbimo išlaidos nėra didelės (6). Neginčijama, kad vidaus ir išorės danga nedengtiems vamzdžiams suteikia fizinę charakteristiką, dėl kurios šie vamzdžiai įgyja esminę ir pagrindinę charakteristiką, reikalingą jų pagrindiniam naudojimui Sąjungos rinkoje, t. y. tiekti vandenį ir šalinti nuotekas pagal ES standartus. Be to, neginčijama, kad papildomos nedengtų vamzdžių vidaus ir išorės dengimo sąnaudos paprastai sudaro iki 20 % visų kaliojo ketaus vamzdžių gamybos sąnaudų. Todėl papildomas perdirbimas turi būti laikomas reikšmingu.

               (17)

               Daroma išvada, kad nedengtų kaliojo ketaus vamzdžių pusgaminiai negali būti laikomi tuo pačiu produktu, kaip ir gatavi (iš vidaus ir išorės padengti) kaliojo ketaus vamzdžiai, ir todėl turėtų būti išbraukti iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties.

               (18)

               Be to, Komisija nenustatė jokios didelės rizikos, kad būtų vengiama priemonių, jei nedengti vamzdžiai būtų išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Nedengtus vamzdžius importuoja tik viena su „Jindal“ susijusi bendrovė, kurios, priešingai nei teigia skundo pateikėjas, padengimo pajėgumai Sąjungoje yra riboti. Remiantis Komisijos patikrintais duomenimis, faktiniai pajėgumai yra apie 15 000 tonų per metus. Be to, nors nedengtų vamzdžių importas iš Indijos, atrodo, po tiriamojo laikotarpio didėja, jo apimtys, remiantis skundo pateikėjo informacija, vis tiek yra nedidelės (2015 m. mažiau nei 10 000 tonų). Atsižvelgiant į ribotus susijusios bendrovės padengimo pajėgumus Sąjungoje ir dabartinį ateinančių metų nedengtų vamzdžių verslo planą (iki 2017 m. 15 000–21 000 tonų), mažai tikėtina, kad į šią gamyklą būtų pradėta masiškai gabenti nedengtus vamzdžius, siekiant vienintelio tikslo – juos padengti ir taip išvengti gataviems vamzdžiams Sąjungoje taikomų muitų, o tai galėtų iškelti klausimą pagal pagrindinio reglamento 13 straipsnį.

               (19)

               Po pirminio faktų atskleidimo „Jindal“ paprašė iš produkto apibrėžtosios srities išbraukti kaliojo ketaus vamzdžius su jungėmis. Prašymą ji pakartojo po galutinio faktų atskleidimo.

               (20)

               Priešingai nei nedengti vamzdžiai, vamzdžiai su jungėmis yra kaliojo ketaus vamzdžiai, kurie galutinai perdirbti su vidaus ir išorės danga. Todėl vamzdžiai su jungėmis yra tinkami vandeniui tiekti ir nuotekoms šalinti be tolesnio perdirbimo. Iš esmės jie yra tam tikro ilgio atkarpomis supjaustyti kaliojo ketaus vamzdžiai su pritvirtintomis jungėmis, kurios turi būti sujungtos varžtais ir veržlėmis, o kiti kaliojo ketaus vamzdžiai yra sujungiami jungiamąja mova. Su pjaustymu tam tikro ilgio atkarpomis ir jungių pritvirtinimu susijusios perdirbimo išlaidos negali būti laikomos tokios, dėl kurių keistųsi pagrindinės kaliojo ketaus vamzdžių charakteristikos (vandens tiekimas ir nuotekų šalinimas), ar būti laikomos reikšmingomis perdirbimo išlaidomis. Todėl, nors vamzdžiams su jungėmis pagaminti iš kaliojo ketaus vamzdžių būtinas tam tikras perdirbimas, Komisija juos laiko tuo pačiu produktu, ir prašymas išbraukti juos iš produkto apibrėžtosios srities yra atmestas.

               (21)

               Atsižvelgiant į pirmiau pateiktus svarstymus, nagrinėjamasis produktas yra galiausiai apibrėžiamas kaip Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiai ir vamzdeliai (toliau – kaliojo ketaus vamzdžiai), išskyrus kaliojo ketaus vamzdžius be vidinės ir išorinės dangos (toliau – nedengti vamzdžiai), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7303 00 10 ir ex 7303 00 90.

               (22)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamasis produktas, kaip apibrėžta pirmiau, gaminamas ir parduodamas Indijoje, ir Sąjungoje gaminamas ir parduodamas produktas pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, cheminėmis ir techninėmis charakteristikomis ir todėl laikomi panašiu produktu, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.

         2.   DEMPINGAS

   2.1.   Normalioji vertė

               (23)

               Po pirminio faktų atskleidimo ECL teigė, kad tam tikros nurodytos su pardavimu vidaus rinkoje susijusios pardavimo, bendrosios ir administracinės (PBA) išlaidos jau buvo nurodytos kaip gamybos sąnaudos ir buvo apskaičiuotos du kartus, todėl šios išlaidos turėtų būti pataisytos. Be to, jis paprašė pataisyti tam tikras išlaidas, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant normaliąją vertę, ir išskaičiuoti tam tikras išmokas, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant normaliąją vertę. Remdamasi turimais patikrintais įrodymais Komisija pripažino, kad tam tikros išlaidos buvo nurodytos du kartus ir pataisė klaidą išskaičiuodama jas iš pardavimo, bendrųjų ir administracinių (toliau – PBA) išlaidų. Komisija taip pat prireikus pataisė tam tikras išlaidas ir išmokas, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant normaliąją vertę.

               (24)

               Po galutinio faktų atskleidimo Komisija nustatė, kad to paties eksportuojančio gamintojo atveju tam tikros su kaina susijusios išlaidos, daugiausia finansavimo išlaidos, buvo klaidingai išskaičiuotos apskaičiuojant normaliąją vertę. Klaida buvo pataisyta, o susijusiai bendrovei atitinkamai pranešta.

               (25)

               Abu eksportuojantys gamintojai teigė, kad Komisija turėjo išskaičiuoti vidutines kredito išlaidas, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant normaliąją vertę, o ne visiškai jas atmesti, kaip ji padarė pradiniame etape.

               (26)

               Šis teiginys atmestas, nes vidutinės kredito išlaidos laikomos tinkamomis tik tuomet, kai normalioji vertė apskaičiuojama remiantis vidaus rinkos kainomis, tačiau jos buvo netinkamos apskaičiuojant normaliąją vertę remiantis gamybos sąnaudomis, kaip buvo susijusios rūšies produkto atveju. Priežastis yra tai, kad kredito išlaidos yra nesusijusios su gamybos sąnaudomis, tačiau jos paprastai yra veiksnys, į kurį atsižvelgiama nustatant kainas.

               (27)

               Po pirminio faktų atskleidimo „Jindal“ taip pat teigė, kad esant netipiškam pardavimui (7) Komisija turėtų remtis bendrovės vidutiniu svertiniu pelno dydžiu, o ne faktiniu už šį pardavimą gauto pelno dydžiu, nes šis buvo per didelis. Šį teiginį eksportuojantis gamintojas pakartojo po galutinio faktų atskleidimo, tačiau naujų įrodymų nepateikė.

               (28)

               Komisija šį teiginį atmetė, nes tokio netipiško pardavimo normalioji vertė buvo pagrįsta faktiniu pelnu, kurį eksportuojantis gamintojas gavo už šį pardavimą, kaip numatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalyje.

               (29)

               Po pirminio faktų atskleidimo tas pats eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad frachto išlaidos turėjo būti išskaičiuotos atliekant normaliosios vertės skaičiavimo koregavimus. Tai buvo atlikta, tačiau Komisija jau pradiniame etape išskaičiavo frachto išlaidas, siekdama gauti gamintojo kainų EXW sąlygomis lygį normaliajai vertei apskaičiuoti.

               (30)

               Po galutinio faktų atskleidimo tas pats eksportuojantis gamintojas teigė, kad buvo padaryta korektūros klaida, dėl kurios pakavimo sąnaudos nebuvo išskaičiuotos atliekant normaliosios vertės skaičiavimo koregavimus. Nustatyta, kad šis teiginys buvo pagrįstas, ir klaida buvo atitinkamai pataisyta.

               (31)

               Po pirminio faktų atskleidimo Sąjungos pramonė pakartojo savo teiginį, kad Komisija turėtų pakoreguoti normaliąją vertę, kad atsižvelgtų į geležies rūdai taikomą Indijos eksporto mokestį. Komisija atlikdama gretutinį antisubsidijų tyrimą nustatė, kad geležies rūdos kainos Indijoje buvo iškraipytos dėl įvairių Indijoje taikomų eksporto apribojimų. Šiomis aplinkybėmis nėra reikalo nagrinėti šio iškraipymo tęsiant šį tyrimą, nes taip būtų du kartus skaičiuojamas subsidijų poveikis.

               (32)

               Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 19–32 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.

         2.2.   Eksporto kaina

               (33)

               Po pirminio faktų atskleidimo ECL teigė, kad tam tikros nurodytos susijusių bendrovių Sąjungoje su pardavimu eksportui susijusios PBA išlaidos jau buvo nurodytos kaip išlaidos po importo ir buvo apskaičiuotos du kartus. Be to, bendrovė paprašė atsižvelgti į tam tikrų išlaidų pataisymą nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį ir taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies g punktą. Komisija pripažino, kad tam tikros išlaidos buvo nurodytos du kartus, ir jas išskaičiavo iš susijusių bendrovių Sąjungoje PBA išlaidų. Komisija taip pat prireikus pataisė tam tikras išlaidas ir išmokas, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant eksporto kainą.

               (34)

               Kitas eksportuojantis gamintojas taip pat nurodė tam tikras du kartus išskaičiuotas išlaidas, t. y. susijusių bendrovių Sąjungoje išlaidas po importo ir dalį PBA išlaidų. Jis taip pat paprašė perskaičiuoti tam tikras išmokas. Komisija išnagrinėjo šį teiginį ir prireikus atliko pataisymus. Kaip taip pat paaiškinta galutinėse išvadose, kai kurios neigiamos eksporto kainos, kurios nurodytos galutinio faktų atskleidimo dokumentų prieduose, buvo susijusios su kreditiniais dokumentais ir diskontais (tai rodė faktas, kad nurodyti kiekiai taip pat buvo neigiami) ir jos nebuvo gautos atlikus koregavimus pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.

               (35)

               Šis eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad Komisija neturėjo taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalies nustatydama eksporto kainą, kuri, priešingai, turėjo būti grindžiama eksportuojančio gamintojo ir jo susijusių bendrovių Sąjungoje tarpusavio sandorių kainomis. Jis nurodė, kad šios kainos yra patikimos dėl trijų priežasčių. Pirma, kainos, kurias bendrovė taikė savo susijusioms bendrovėms Sąjungoje, atitiko kainas, kurias eksportuojantis gamintojas taikė nesusijusiems importuotojams Sąjungoje. Antra, kainos, kurias eksportuojantis gamintojas taikė savo susijusioms bendrovėms Sąjungoje, taip pat atitiko jo eksporto kainas nesusijusiems importuotojams kitose rinkose. Trečia, nacionalinės muitinės Sąjungoje nuosekliai laikėsi nuomonės, kad eksportuojančių gamintojų jų susijusioms bendrovėms taikomos kainos yra patikimos. Po galutinio faktų atskleidimo eksportuojantis gamintojas pakartojo savo teiginį, tačiau naujų argumentų arba įrodymų nepateikė.

               (36)

               Šį teiginį eksportuojantis gamintojas jau pateikė pradiniame etape (žr. laikinojo reglamento 44 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija atmetė eksportuojančio gamintojo pirmą ir antrą teiginius dėl tų pačių priežasčių, kurios išdėstytos laikinojo reglamento 45 konstatuojamojoje dalyje. Be to, Komisija atmetė trečią bendrovės teiginį dėl laikinojo reglamento 37 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių, kurių pagrindu ji atmetė panašų kito eksportuojančio gamintojo teiginį.

               (37)

               Po galutinio faktų atskleidimo „Jindal“ pakartojo savo teiginį, kad jos susijusio subjekto Ispanijoje kredito išlaidos turėtų būti pataisytos taikant naują palūkanų normos skaičiavimo formulę. Tačiau koregavimas buvo apskaičiuotas remiantis duomenimis, kuriuos bendrovė pateikė savo klausimyno atsakymuose. Įrodymų, kodėl šių duomenų nebuvo galima naudoti, nepateikta. Todėl Komisija nematė priežasties keisti savo metodiką ir taikyti viešai skelbiamas Europos Centrinio Banko normas apskaičiuojant kredito išlaidas, kaip to prašė eksportuojantis gamintojas. Nebuvo įrodyta, kad ši norma buvo taikyta jo subjektui Ispanijoje. Todėl šis teiginys atmestas.

               (38)

               Laikinajame reglamente nedengtų vamzdžių, kuriuos perdirbo vieno eksportuojančio gamintojo susijusi bendrovė Italijoje, perdirbimo išlaidos nebuvo išskaičiuotos dėl priežasčių, nurodytų laikinojo reglamento 40 ir 41 konstatuojamosiose dalyse.

               (39)

               Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo skundo pateikėjas teigė, kad Komisija turėjo išskaičiuoti šios susijusios bendrovės perdirbimo išlaidas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį dėl dviejų pagrindinių priežasčių. Pirma, siekiant išlaikyti nuoseklumą su perdirbimo išlaidų, susijusių su jungėmis, kurias patyrė susijusi bendrovė Jungtinėje Karalystėje, išskaičiavimu (laikinojo reglamento 42 konstatuojamoji dalis). Antra, dėl to, kad Komisija išskaičiavo perdirbimo išlaidas ankstesniais atvejais, net jei perdirbimo išlaidos Sąjungoje buvo didesnės nei išlaidos kilmės šalyje.

               (40)

               Kaip nurodyta 13–17 konstatuojamosiose dalyse, nedengti vamzdžiai yra išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Komisija atitinkamai skaičiuodama eksporto kainą atmetė visą su toliau Sąjungoje perdirbtais nedengtais vamzdžiais susijusį pardavimą. Todėl skundo pateikėjo teiginys nepagrįstas ir yra atmestas.

               (41)

               Laikinajame reglamente (žr. 42 ir 43 konstatuojamąsias dalis) abiejų eksportuojančių gamintojų susijusių bendrovių Jungtinėje Karalystėje perdirbimo išlaidos, susijusios su jungių pritvirtinimu ir vamzdžių pjaustymu į mažesnius gabalus, buvo išskaičiuotos nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.

               (42)

               Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo „Jindal“ paprašė, kad vamzdžiai su jungėmis, kuriuos parduoda Jungtinėje Karalystėje įsteigta susijusi jos bendrovė, būtų išbraukti iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties ir atitinkamai iš bendrovės dempingo skirtumo skaičiavimo.

               (43)

               Dėl 19–20 konstatuojamosiose dalyse išdėstytų priežasčių Komisija nemanė, kad reikėtų išbraukti vamzdžius su jungėmis iš nagrinėjamojo produkto apibrėžties. Tačiau į vamzdžius su jungėmis, kurie sudarė tik nedidelę bendro susijusių importuotojų pardavimo dalį, nustatant eksporto kainą nebuvo atsižvelgta.

               (44)

               Po pirminio faktų atskleidimo „Jindal“ tvirtino, kad PBA išlaidų ir pelno išskaitymas nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį jos susijusioms bendrovėms Italijoje ir Jungtinėje Karalystėje buvo nepagrįstas, nes šie dydžiai, kaip įtariama, buvo akivaizdžiai neproporcingi. Po galutinio faktų atskleidimo bendrovė pakartojo savo teiginį, tačiau įrodymų nepateikė. Jos teiginys buvo toks.

               (45)

               Pirma, teigta, kad PBA išlaidoms poveikį darė dviejų susijusių bendrovių Sąjungoje perdirbimo veikla. Bendrovė pasiūlė vietoj jų naudoti PBA išlaidas, kurias nurodė jos susijusi bendrovė Ispanijoje, kuri nevykdė perdirbimo veiklos TL. Antra, bendrovė kaip kitą galimybę pasiūlė neįtraukti konkrečių išlaidų, kurias patyrė susijusi bendrovė Italijoje ir kurios įtrauktos į su perdirbimo veikla susijusias PBA išlaidas ir eksporto į trečiąsias šalis išlaidas. Šiuo tikslu ji pateikė papildomų duomenų. Šiuos duomenis Komisija patikrino per antrą tikrinamąjį vizitą susijusioje bendrovėje Italijoje. Tokios informacijos dėl susijusios bendrovės Jungtinėje Karalystėje nepateikta, tačiau padaryta išvada, kad koreguojant eksporto kainą turėtų būti taikoma ta pati pataisytų PBA išlaidų suma, kaip ir susijusiai bendrovei Italijoje.

               (46)

               Komisija atmetė pirmą teiginį, nes, jos manymu, nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį tikslinga naudoti kiekvienos susijusios bendrovės patirtas faktines PBA išlaidas. Komisija priežasčių, kodėl rėmimasis faktinėmis išlaidomis negali būti laikomas pagrįstu pagrindu, nenustatė.

               (47)

               Dėl antros galimybės, Komisija laikė ją pagrįsta, nes nustatant eksporto kainą nebuvo atsižvelgta į abiejų prekiautojų Sąjungoje perdirbtų prekių pardavimą. Tai taip pat pagrindė išlaidų padalijimą, kad nebūtų įtrauktos su perdirbimo veikla susijusios išlaidos. Be to, remdamasi antru tikrinamuoju vizitu, per kurį buvo patikrintas dėl susijusios bendrovės Italijoje pateiktas papildomas PBA išlaidų suskirstymas, Komisija patvirtino kai kurias išlaidas kaip susijusias tik su nedengtų vamzdžių (kurie, kaip minėta pirmiau, yra išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities) perdirbimu. Todėl nustatant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį į PBA išlaidas, susijusias su perdirbimo veikla, nebuvo atsižvelgta. Dėl susijusios bendrovės Jungtinėje Karalystėje jokių tolesnių PBA išlaidų pataisymų neatlikta, nes po pirminio faktų atskleidimo bendrovė nepateikė jokio papildomo tokių išlaidų suskirstymo. Galiausiai, visos visų susijusių bendrovių Sąjungoje išlaidos, susijusios su eksportu į trečiąsias šalis, jau buvo išskaičiuotos pradiniame etape.

               (48)

               Po galutinio faktų atskleidimo „Jindal“ teigė, kad jos grupės struktūra pasikeitė po TL ir kad ji nebeeksportuoja produkto per savo susijusius importuotojus Jungtinėje Karalystėje ir Ispanijoje. Tačiau tariami grupės struktūros pokyčiai po TL negali turėti įtakos dempingo skirtumams, kurie buvo nustatyti remiantis patikrintais su TL susijusiais duomenimis. Todėl šis argumentas atmestas.

               (49)

               Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo tas pats eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad Komisija laikėsi skirtingo požiūrio dėl PBA išlaidų ir pelno koregavimo. Kalbant apie PBA išlaidų koregavimą, Komisija rėmėsi faktinėmis patirtomis PBA išlaidomis, o koreguojant pelną faktinės sumos buvo pakeistos teorine suma.

               (50)

               Tačiau ši susijusi bendrovė per TL patyrė nuostolių. Todėl nebuvo galima naudoti faktinio pelno dydžio. Kaip nustatyta laikinojo reglamento 43 konstatuojamojoje dalyje, nesant jokio pagrįsto lyginamojo standarto, kaip nesusijusio importuotojo pelno dydis naudotas vidutinis 3,7 % pelno dydis. Komisijos nuomone, naudoti šį pelno dydį yra daug tiksliau, nei naudoti susijusio importuotojo pelno dydį (jei toks būtų buvęs pateiktas).

               (51)

               Po pirminio faktų atskleidimo ECL taip pat pateikė teiginį, kad apskaičiuojant eksporto kainą visos jos susijusių bendrovių Sąjungoje PBA išlaidos neturėtų būti išskaičiuojamos. Bendrovė teigė, kad jos patronuojamosios bendrovės Sąjungoje atlieka tiek importuotojo vaidmenį, tiek eksportuojančio gamintojo rinkodaros skyriaus vaidmenį. Ji teigė, kad nustatant eksporto kainą turėtų būti išskaičiuojamos tik tos susijusių bendrovių Sąjungoje PBA išlaidos, kurios susijusios su jų kaip importuotojų veikla. Šis teiginys buvo vėl pateiktas po galutinio faktų atskleidimo, tačiau naujos informacijos nepateikta.

               (52)

               Komisija šį teiginį atmetė dėl toliau nurodytų priežasčių. Pirma, per TL eksportuojantis gamintojas taip pat tiesiogiai eksportavo produktus į Sąjungą (tačiau tik nedideliais kiekiais), o ne tik per susijusias bendroves. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad eksportuojantis gamintojas taip pat patyrė išlaidų Indijoje, susijusių su pardavimu eksportui į Sąjungą (pvz., už pardavimą eksportui į Sąjungą atsakingi darbuotojai ir kitos PBA išlaidos). Tai rodo, kad bendrovės eksportas ir susijusios išlaidos buvo padalijamos tarp patronuojančiosios bendrovės ir jos susijusių bendrovių Sąjungoje. Po galutinio faktų atskleidimo bendrovė teigė, kad pagrindines rinkodaros funkcijas atliko susijusios bendrovės Sąjungoje ir todėl jos patyrė susijusias išlaidas. Tačiau tai neprieštarauja Komisijos vertinimui, kadangi bendrovė pripažino, kad tam tikras išlaidas, susijusias su pardavimu eksportui į Sąjungą, taip pat patyrė patronuojančioji bendrovė. Todėl argumentas, kad susijusios bendrovės Sąjungoje yra patronuojančiosios bendrovės rinkodaros skyriai, buvo atmestas.

               (53)

               Antra, rinkodara, reklama ir kita veikla, susijusi su pirkėjų Sąjungoje paieška, yra veikla, kurią paprastai atlieka importuotojas – jis paprastai ir patiria su šia veikla susijusias išlaidas. Visų pirma, šios išlaidos – tai išlaidų, susijusių su produkto pardavimu, dalis. Be to, išlaidos, kurias bendrovė priskyrė eksportui, nebūtų patirtos, jei nagrinėjamasis produktas nebūtų importuojamas į Sąjungą. Todėl eksportuojančio gamintojo nurodytas eksporto ir importo veiklos skirtumas yra nepagrįstas ir taip pat turėtų būti atmestas. Vis dėlto išlaidos, kurias patiria susijusios bendrovės Sąjungoje, susijusios su nagrinėjamojo produkto ar kitų produktų eksportu į trečiąsias šalis, jau buvo išskaičiuotos iš tų subjektų PBA išlaidų.

               (54)

               Negavusi jokių kitų pastabų, Komisija patvirtino laikinojo reglamento 33–48 konstatuojamąsias dalis.

         2.3.   Palyginimas

               (55)

               Po pirminio faktų atskleidimo ECL nurodė, kad kredito išlaidos bendrovių viduje, t. y. kredito išlaidos tarp patronuojančiosios bendrovės Indijoje ir jos susijusių bendrovių Sąjungoje, neturėjo būti išskaičiuotos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies g punktą, nes Komisija nepriėmė sandorių tarp eksportuojančio gamintojo ir jo susijusių bendrovių ES kainų. Be to, susijusių bendrovių Sąjungoje kredito išlaidas, kurios susijusios su jų pardavimu nepriklausomiems pirkėjams, Komisija taip pat jau išskaičiavo nustatydama eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Šis teiginys buvo priimtas.

               (56)

               Tas pats eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad suma, prilygstanti pagal Sąlyginio apmokestinimo muitu schemą ir Tikslinių produktų schemą gautai sumai, turėtų būti išskaičiuota iš normaliosios vertės pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies b punktą, siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą.

               (57)

               Komisija šį teiginį atmetė dėl toliau nurodytų priežasčių. Pirma, kaip nurodyta laikinojo reglamento 53 konstatuojamojoje dalyje, nebuvo atliktas joks koregavimas atsižvelgiant į sąlyginį apmokestinimą muitu, nes eksportuojantys gamintojai neįrodė, kad į vidaus rinkos kainą įskaičiuotas už pardavimą eksportui nesumokėtas arba grąžintas mokestis. Tai taip pat buvo patvirtinta atlikus gretutinį antisubsidijų tyrimą (8), kurio metu buvo nustatyta, kad vadinamoji Sąlyginio apmokestinimo muitu schema ir Tikslinių produktų schema yra subsidijos, kurias Indijos Vyriausybė teikia kaip finansinį įrašą, ir jų negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitu sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo sistema.

               (58)

               Po galutinio faktų atskleidimo tas pats eksportuojantis gamintojas pakartojo savo teiginį, kad apskaičiuojant normaliąją vertę turėtų būti išskaičiuotos pagal Sąlyginio apmokestinimo muitu schemą ir Tikslinių produktų schemą gautos sumos. Tačiau jis nepateikė jokios naujos faktinės informacijos ar argumentų šiuo atžvilgiu. Todėl Komisija šį teiginį atmetė.

               (59)

               Po pirminio ir galutinio faktų atskleidimo skundo pateikėjas pakartojo savo teiginį, kad Komisija turėtų taikyti išimtinę tikslinio dempingo metodiką, nustatytą pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalies antrame sakinyje.

               (60)

               Komisija nenustatė jokios naujos informacijos, kuri jai leistų nukrypti nuo jos preliminaraus vertinimo, kad tikslinio dempingo metodikos taikymas yra nepagrįstas.

               (61)

               Kadangi jokių kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 49–54 konstatuojamosiose dalyse padarytos išvados patvirtinamos.

         2.4.   Dempingo skirtumai

               (62)

               Po pirminio faktų atskleidimo ECL teigė, kad dempingui ir žalos skirtumui apskaičiuoti naudotos CIF vertės buvo nenuoseklios. Tiksliau bendrovė tvirtino, kad CIF vertė, naudojama kaip vardiklis apskaičiuojant ECL dempingo skirtumą, turėtų atitikti CIF vertę, kuri buvo naudojama žalos skirtumui apskaičiuoti ir kuri atspindi nustatytą CIF eksporto kainą.

               (63)

               Komisija laikėsi nuomonės, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą kaip vardiklis turėtų būti naudojama faktinė CIF kaina Sąjungos pasienyje, kuria prekės buvo deklaruotos Sąjungos muitinėms. Ši metodika užtikrina, kad dempingo skirtumas būtų apskaičiuojamas kaip faktinės CIF kainos Sąjungos pasienyje procentinė dalis, ir taip pat užtikrina, kad antidempingo muitą rinktų Sąjungos muitinės remdamosi šia faktine CIF kaina Sąjungos pasienyje. Todėl šis teiginys atmestas. Be to, atliekant tiek dempingo, tiek žalos skaičiavimus naudotos eksporto kainos Sąjungos pasienyje buvo tos pačios kaip ir kainos, nustatytos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Todėl metodika, taikyta apskaičiuojant tiek dempingą, tiek žalą, yra nuosekli. Tačiau tai nereiškia, kad galutinis muitas turi būti išreikštas CIF vertės procentine dalimi, kaip nurodyta muitinėms.

               (64)

               Po galutinio faktų atskleidimo skundo pateikėjas teigė, kad palyginus dviejų eksportuojančių gamintojų dempingo ir žalos skirtumus nustatyta neatitikimų, nes vienam eksportuojančiam gamintojui buvo nustatytas mažesnis dempingo skirtumas su didesniu žalos skirtumu, o kitam eksportuojančiam gamintojui – atvirkščiai.

               (65)

               Šis skirtumas, kurio priežastys paaiškintos pirmiau, gautas dėl to, kad buvo apskaičiuotos dviejų eksportuojančių gamintojų eksporto kaina ir normalioji vertė (didele dalimi). Todėl dempingo skirtumai atspindėjo dviejų bendrovių išlaidų struktūrą, o ne faktines kainas, taikytas nesusijusiems pirkėjams tiek Indijos vidaus rinkoje, tiek Sąjungos rinkoje.

               (66)

               Skundo pateikėjas teigė, kad iš produkto apibrėžtosios srities išbraukus nedengtus vamzdžius nepakankamai įvertintas vieno eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumas, kuris turėtų būti nustatytas didesnis. Kadangi Komisija nusprendė išbraukti nedengtus vamzdžius iš produkto apibrėžtosios srities dėl 13–19 konstatuojamosiose dalyse išdėstytų priežasčių, šis teiginys yra nepagrįstas ir todėl atmestas.

               (67)

               Skundo pateikėjas taip pat teigė, kad apskaičiuojant dempingo skirtumus reikėtų atsižvelgti į kainų lygius po TL. Visų pirma jis teigė, kad po TL eksportuojantys gamintojai sumažino savo kainas Sąjungos rinkoje, o jų kainos Indijos vidaus rinkoje, kaip įtariama, liko nepakitusios.

               (68)

               Skundo pateikėjas teisingai nurodė, kad „tai, kad pagrindinio reglamento 6 straipsnio 1 dalyje vartojamas žodis „paprastai“, leidžia draudimo atsižvelgti į vėlesnę nei tiriamasis laikotarpis informaciją išimtis“ (9). Tačiau dėl prašymo apskaičiuoti naują abiejų eksportuojančių gamintojų eksporto kainą ir normaliąją vertę po TL, Komisija turėtų atlikti naują išsamų tyrimą, įskaitant eksportuojančių gamintojų duomenų rinkimą ir tikrinimą. Tai techniškai ir teisiškai neįmanoma atliekant šį tyrimą. Todėl šis teiginys atmestas.

               (69)

               Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 55–56 konstatuojamosiose dalyse nurodyta dempingo skirtumų skaičiavimo metodika patvirtinta.

               (70)

               Atsižvelgiant į normaliosios vertės ir eksporto kainos koregavimus ir negavus jokių kitų pastabų, galutiniai dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, yra šie:

                           Bendrovė

                           Dempingo skirtumas

                           Jindal Saw Ltd

                           19,0 %

                           Electrosteel Castings Ltd

                           4,1 %

                           Skirtumas visos šalies mastu

                           19,0 %

         3.   ŽALA

   3.1.   Pirminės pastabos

               (71)

               Kelios šalys teigė, kad pirminio faktų atskleidimo dokumentuose nėra pakankamos informacijos apie Sąjungos suvartojimą, importo ir eksporto statistinius duomenis, taip pat duomenis, susijusius su makroekonominiais ir mikroekonominiais rodikliais, naudojamais žalai nustatyti. Šis teiginys buvo iš dalies priimtas, o papildoma informacija apie žalos rodiklius yra išdėstyta toliau, nors ir pateikiant duomenis intervalais, kad būtų atsižvelgta į teisėtus prašymus užtikrinti konfidencialumą.

               (72)

               Atsižvelgusi į pastabas po galutinio faktų atskleidimo Komisija nustatė, kad ji priskyrė kai kurią Sąjungos pramonės pardavimo eksportui dalį prie Sąjungos pardavimo. Pataisius pardavimo rodiklius šiek tiek pakoreguoti, pataisyti kai kurie intervalai ir (arba) indeksai, susiję su tam tikrais kitais žalos rodikliais, visų pirma su bendru Sąjungos suvartojimu, eksportuojančių gamintojų rinkos dalimi, Sąjungos pramonės rinkos dalimi ir Sąjungos pardavimo kainomis. Tačiau šie pataisymai turėjo tik labai nedidelės įtakos šiems žalos rodikliams ir neturėjo poveikio tendencijoms, o išvada, kad buvo materialinė žala, nebuvo pakeista.

         3.2.   Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba

               (73)

               Panašų produktą per tiriamąjį laikotarpį Sąjungoje gamino trys gamintojai. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje.

               (74)

               Kadangi yra tik trys Sąjungos gamintojai ir „SG PAM Group“ pateikė savo patronuojamųjų bendrovių pardavimo duomenis ir vienintelio nebendradarbiaujančio Sąjungos gamintojo „Tiroler Rohre GmbH“ (toliau – TRM) įverčius, visi duomenys pateikiami indeksuota forma arba intervalais, siekiant apsaugoti kito Sąjungos gamintojo, kuris bendradarbiavo atliekant tyrimą, konfidencialumą.

               (75)

               Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu bendra Sąjungos gamybos apimtis buvo 590 000–610 000 tonų. Komisija bendrą Sąjungos gamybos apimtį nustatė remdamasi visa turima informacija apie Sąjungos pramonę, t. y. skunde pateikta informacija apie nebendradarbiaujantį gamintoją bei duomenimis, gautais atliekant tyrimą iš bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų. Du bendradarbiaujantys Sąjungos gamintojai pagamina apie 96 % visos Sąjungos produkcijos.

         3.3.   Sąjungos suvartojimas

               (76)

               Komisija nustatė Sąjungos suvartojimą remdamasi viso Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungoje apimtimi, pridėjus importą iš trečiųjų šalių į Sąjungą. Komisija nustatė visą Sąjungos pramonės pardavimą remdamasi duomenimis, gautais iš bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų, ir skunde pateikta informacija apie nebendradarbiaujantį gamintoją. Duomenys apie importo apimtį buvo gauti iš Eurostato duomenų ir sutikrinti su duomenimis, kuriuos pateikė bendradarbiaujantys Indijos gamintojai.

               (77)

               Sąjungos suvartojimo raida:

                  Sąjungos suvartojimas

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Suvartojimas (1 000  (k) tonų)

                           570–620

                           490–540

                           460–510

                           520–570

                              Indeksas

                              100

                              87

                              83

                              93

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai, skunde pateikta informacija ir Eurostatas

               (78)

               Per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos suvartojimas sumažėjo 7 % Sąjungos suvartojimas smarkiai sumažėjo nuo 2011 iki 2012 m. (daugiau kaip 13 %), 2013 m. toliau mažėjo, o per tiriamąjį laikotarpį padidėjo. Tai iš dalies galima paaiškinti tuo, kad galutiniai kaliojo ketaus vamzdžių naudotojai yra vandens tiekimo, kanalizacijos sistemų ir drėkinimo įmonės. Dažniausiai jos yra viešieji subjektai, priklausantys nuo valstybės finansavimo. 2011 m. ir 2012 m. ekonomikos krizė virto visapusiška valstybės skolos krize, turėjusia poveikio 2013 m., kuri paskatino Sąjungos valstybių narių Vyriausybes sumažinti viešąsias investicijas ir išlaidas. Tai paaiškina didelį kaliojo ketaus vamzdžių paklausos sumažėjimą, ypač tokiose šalyse kaip Ispanija, Portugalija ir Italija.

         3.4.   Importas iš Indijos

   3.4.1.   Importo iš Indijos apimtis ir rinkos dalis

               (79)

               Komisija importo apimtį nustatė remdamasi Eurostato pateiktais duomenimis. Eurostato duomenys buvo patikrinti palyginant juos su duomenimis, kuriuos pateikė eksportuojantys gamintojai, ir skirtumai buvo nedideli. Išbraukusi nedengtus vamzdžius iš produkto apibrėžtosios srities, Komisija pašalino iš Indijos importuojamų nedengtų vamzdžių apimtį iš bendro importo tais metais, kai nedengti vamzdžiai buvo importuojami, t. y. 2013 m. ir tiriamuoju laikotarpiu. Importo rinkos dalis buvo nustatyta remiantis tuo pačiu pagrindu.

                  Importo apimtis ir rinkos dalis

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Importo iš Indijos apimtis (1 000  (k) tonų)

                           75–85

                           60–70

                           70–80

                           80–100

                           Importo apimtis Indeksas

                              100

                              83

                              94

                              110

                           Rinkos dalis (%)

                           13–15

                           13–15

                           15–17

                           17–19

                           Rinkos dalis Indeksas

                              100

                              95

                              112

                              118

                              Šaltinis: Eurostatas, klausimyno atsakymai

               (80)

               Nepaisant mažėjančios rinkos, importo iš Indijos apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo daugiau kaip 10 %. Tuo pačiu laikotarpiu Indijos eksportuojančių gamintojų rinkos dalis padidėjo beveik 18 %. Pažymėtina, kad 2012–2013 m., kai Sąjungos suvartojimas išliko nedidelis ir net toliau mažėjo, Indijos importas gerokai padidėjo beveik 10 %, o jo rinkos dalis padidėjo beveik 17 %. Per TL importas iš Indijos toliau sparčiai augo, jo rinkos dalis nuo 2013 m. iki TL pabaigos padidėjo 6 %.

         3.4.2.   Importo iš Indijos kainos

               (81)

               Komisija importo kainas nustatė pagal Eurostato duomenis, pagal kuriuos analizuojamos kainų raidos tendencijos. Išbraukusi nedengtus vamzdžius iš produkto apibrėžtosios srities, Komisija iš vidutinės kainos skaičiavimo pašalino iš Indijos importuotų nedengtų vamzdžių vertę ir apimtį tais metais, kai nedengti vamzdžiai buvo importuojami, t. y. 2013 m. ir TL.

               (82)

               Importo iš Indijos į Sąjungą vidutinės kainos raida:

                  Importo kainos

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Indija (EUR už toną)

                           665

                           703

                           671

                           664

                              Indeksas

                              100

                              106

                              101

                              100

                              Šaltinis: Eurostatas, klausimyno atsakymai

               (83)

               Kainos, padidėjusios 6 % 2011–2012 m., sumažėjo 2013 m., o tiriamuoju laikotarpiu pasiekė tokį patį lygį, kuris buvo nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje.

         3.4.3.   Priverstinis kainų mažinimas

               (84)

               Komisija priverstinį kainų mažinimą tiriamuoju laikotarpiu nustatė remdamasi duomenimis, kuriuos pateikė eksportuojantys gamintojai ir Sąjungos pramonė, lygindama:

                           a)

                           pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotas vidutines svertines Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainas ir

                           b)

                           iš bendradarbiaujančių Indijos gamintojų importuoto kiekvienos rūšies produkto atitinkamas vidutines svertines kainas pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytas remiantis CIF (kaina, draudimas ir frachtas) ir tinkamai pakoreguotas atsižvelgiant į išlaidas po importo.

               (85)

               Abu eksportuojantys gamintojai teigė, kad skundo pateikėjo ir jų parduodami produktai labai skyrėsi, o tai galėtų turėti poveikio teisingam kainų palyginamumui. Visų pirma jie tvirtino negaminą vamzdžių su dvikamere sutvirtinamąja jungtimi, kurią parduoda SG PAM prekiniu pavadinimu „Universal joint“. Jie taip pat negamina nedidelio storio vamzdžių automatinių jungčių, tinkančių plastikiniams vamzdžiams, kuriuos SG PAM naudoja „Blutop“ produktų asortimentui. Be to, jie nurodė negaminą iš vidaus termoplastiku padengtų vamzdžių, kuriuos SG PAM parduoda prekiniu pavadinimu „Ductan“ ir naudoja „Blutop“ produktų asortimentui. Sąjungos kaliojo ketaus vamzdžių naudotojai patvirtino šiuos teiginius ir nurodė, kad nė vienas iš Indijos bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų negalėtų tiekti minėtų produktų. Todėl Komisija neįtraukė SG PAM vamzdžių su vadinamosiomis universaliosiomis jungtimis ir SG PAM „Blutop“ produktų asortimento į priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumo skaičiavimą. Minėti neįtraukti produktai sudarė mažiau nei 10 % sandorių apimties.

               (86)

               Po galutinio faktų atskleidimo skundo pateikėjas tvirtino, kad universaliųjų jungčių neįtraukimas yra nepagrįstas, nes kiekvienas eksportuojantis gamintojas turi techninį sprendimą, kuo pakeisti šio tipo jungtį. Komisija priminė, kad daugelis naudotojų patvirtino, kad eksportuojantys gamintojai negali tiekti dvikamerės sutvirtinamosios jungties. Bet kuriuo atveju atliekant šį tyrimą jungties tipas nenurodytas kaip esminis elementas, skirtas atskirti skirtingų rūšių produktus atliekant kainų palyginimą. Todėl teisingas kainų palyginimas pagal rūšis negalėjo būti atliktas. Atsižvelgiant į tai, kad produkto su šia jungtimi apimtis yra nedidelė, į sunkumus atliekant teisingą kainų palyginimą ir į tai, kad, kaip nurodyta 91 konstatuojamojoje dalyje, daugelio rūšių produktams buvo atliktas priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumo skaičiavimas, Komisija laikėsi nuomonės, kad yra tinkama pašalinti dvikameres sutvirtinamąsias jungtis iš priverstinio kainų mažinimo skaičiavimo.

               (87)

               „Jindal“ taip pat teigė, kad kiti fiziniai skirtumai, be kita ko, pvz., išorinė ir vidinė danga turėjo įtakos kainų palyginamumui, todėl kainos turėtų būti patikslintos arba išbrauktos. Tačiau šie teiginiai buvo atmesti. Tiek Sąjungos pramonė, tiek Indijos eksportuojantys gamintojai pateikė duomenų apie tam tikrų rūšių produktų, kurių fizinės charakteristikos palyginamos, pardavimą Sąjungoje, todėl apskaičiuojant priverstinį kainų mažinimą ir žalos skirtumą buvo atliktas teisingas palyginimas ir buvo atsižvelgta į tuos kitus tariamus skirtumus.

               (88)

               Kaip pažymėta 43 konstatuojamojoje dalyje, vamzdžiai su jungėmis nebuvo įtraukti nustatant eksportuojančių gamintojų eksporto kainą. Todėl Sąjungos pramonės to paties produkto pardavimas taip pat buvo neįtrauktas į priverstinio kainų mažinimo skaičiavimą. Vamzdžių su jungėmis pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis buvo labai nedidelė (mažesnė nei 1 %).

               (89)

               Po galutinio faktų atskleidimo „Jindal“ teigė, kad Komisijos atlikti eksporto kainos koregavimai, visų pirma PBA išlaidų koregavimas ir pelno koregavimas, prieštarauja PPO teisei. Tas pats eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad taip pakoreguotos eksporto kainos (kurios kartais buvo lygios 0 arba net neigiamos) negali būti laikomos pagrindu, norint įvertinti, ar importas dempingo kaina daro žalą Sąjungos pramonei. Komisija su tuo nesutiko. Remiantis įprastine Komisijos praktika, Sąjungos gamintojų kainos taip pat buvo pakoreguotos, siekiant gauti gamintojo kainų EXW sąlygomis lygį, išskaičiuojant, inter alia, su transportu susijusias išlaidas. Todėl lyginti importuotojo perpardavimo kainą su Sąjungos gamintojo kaina EXW sąlygomis būtų neteisinga. Be to, vienintelis eksportuojančio gamintojo nurodytas mažesnės nei 0 vertės kainos pavyzdys buvo pašalintas iš priverstinio kainų mažinimo skaičiavimo po galutinio faktų atskleidimo, o skirtumams padarytas poveikis buvo nereikšmingas.

               (90)

               Po galutinio faktų atskleidimo „Jindal“ nurodė, kad Komisija nepateikė informacijos apie Sąjungos produktų ir eksportuojančių gamintojų produktų atitiktį pagal individualų produkto tipą (PKN), todėl gamintojas negalėjo nustatyti, ar Komisija išanalizavo priverstinio kainų mažinimo svarbą atsižvelgdama į tam tikrų rūšių produktų, dėl kurių priverstinio kainų mažinimo nenustatyta, dalį.

               (91)

               Produkto atitiktis apskaičiuojant priverstinį kainų mažinimą buvo atitinkamai 99 % ir 95 % dviem eksportuojantiems gamintojams, o nustatytas priverstinis kainų mažinimas buvo 98 % ir 91 % skirtingų rūšių produktų, parduodamų Sąjungos rinkoje. Atsižvelgiant į tai, kad dėl labai didelės tam tikrų rūšių produktų dalies buvo priverstinai mažinamos kainos, Komisija atmetė šį teiginį, kad nebuvo atlikta tinkama priverstinio kainų mažinimo poveikio analizė.

               (92)

               Po galutinio faktų atskleidimo „Tata“ teigė, kad priverstinis kainų mažinimas, grindžiamas Sąjungos pramonės gamybos sąnaudomis, nebuvo tinkamas rodiklis žalai analizuoti, nes gamybos sąnaudos buvo padidintos dėl didelių nustatytųjų išlaidų ir perteklinių pajėgumų. Kaip nurodyta toliau, atliekant priverstinio kainų mažinimo analizę lyginama kiekviena kaina. Bet kuriuo atveju, priverstinis kainų mažinimas yra tik vienas iš keleto rodiklių, kurie buvo analizuoti siekiant nustatyti, ar Sąjungos pramonė patyrė materialinės žalos.

               (93)

               Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Palyginus gauti rezultatai išreikšti Sąjungos gamintojų apyvartos tiriamuoju laikotarpiu procentine dalimi. Nustatyta, kad dviejų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo 30,9 % ir 31,7 %.

         3.5.   Sąjungos pramonės ekonominė padėtis

   3.5.1.   Bendrosios pastabos

               (94)

               Mikroekonominiai ir makroekonominiai duomenys pateikiami intervalais ir indekso skaičiais, kad būtų atsižvelgta į teisėtus prašymus užtikrinti konfidencialumą, kaip nurodyta 71 konstatuojamojoje dalyje.

         3.5.2.   Makroekonominiai rodikliai

   3.5.2.1.   Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas

               (95)

               Visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Sąjungos gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Gamyba (1 000  (k) tonų)

                           580–600

                           460–480

                           530–550

                           590–610

                           Gamybos apimtis Indeksas

                              100

                              79

                              91

                              101

                           Gamybos pajėgumai (1 000  (k) tonų)

                           1 000 –1 100

                           1 000 –1 100

                           1 000 –1 100

                           1 000 –1 100

                           Gamybos pajėgumai Indeksas

                              100

                              100

                              100

                              100

                           Pajėgumų naudojimas (%)

                           52–57

                           42–47

                           45–50

                           53–58

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai ir skunde pateikta informacija

               (96)

               Bendra Sąjungos pramonės gamyba buvo šiek tiek didesnė per tiriamąjį laikotarpį nei 2011 m., nepaisant žymiai mažesnio pardavimo Sąjungoje per tiriamąjį laikotarpį (žr. toliau pateiktą lentelę). Gamyba 2013 m. ir tiriamuoju laikotarpiu padidėjo dėl padidėjusio pardavimo eksportui (žr. 128 konstatuojamąją dalį).

               (97)

               Pajėgumai išliko pastovūs per visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Pajėgumų naudojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek padidėjo kartu su gamybos padidėjimu. Nepaisant to, pajėgumų naudojimas išliko santykinai nedidelis (53–58 %). Kaliojo ketaus vamzdžių pramonės gamybai būdingos santykinai didelės nustatytosios išlaidos. Dėl mažo pajėgumų naudojimo blogėja nustatytųjų išlaidų įsisavinimas, o tai gali turėti poveikio Sąjungos pramonės pelningumui.

         3.5.2.2.   Pardavimo apimtis ir rinkos dalis

               (98)

               Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Pardavimo apimtis ir Sąjungos pramonės rinkos dalis

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Pardavimo apimtis (1 000  (k) tonų)

                           430–470

                           370–410

                           340–380

                           380–420

                           Pardavimo apimtis Indeksas

                              100

                              88

                              82

                              89

                           Rinkos dalis (%)

                           75–80

                           76–81

                           73–78

                           71–76

                           Rinkos dalis Indeksas

                              100

                              101

                              98

                              96

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai, skunde pateikta informacija ir Eurostatas

               (99)

               Sąjungos pramonės pardavimas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 11 % iki [380–420 kt] per tiriamąjį laikotarpį. Sąjungos pramonės pardavimo apimtis sumažėjo gerokai daugiau nei sumažėjo suvartojimo apimtis, todėl jos rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 4 %.

               (100)

               ECL teigė, kad nustatant pardavimo apimties sumažėjimą metrinėmis tonomis neatsižvelgiama į tai, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu skundo pateikėjas pateikė rinkai ir pardavė daug lengvesnius vamzdžius ir vamzdelius, todėl šis sumažėjimas yra perdėtas. Šis teiginys nebuvo pagrįstas jokiais patvirtinamaisiais dokumentais, todėl buvo atmestas. Vis dėlto Komisija pašalino lengvesnių vamzdžių asortimentą „Blutop“ iš priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumo skaičiavimo dėl 85 konstatuojamojoje dalyje nustatytų priežasčių.

         3.5.2.3.   Augimas

               (101)

               Bendras nagrinėjamojo produkto suvartojimas Sąjungoje per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 7 %. 2012 m. suvartojimas labai sumažėjo (daugiau nei 13 %), 2013 m. išliko mažas ir ėmė atsigauti per tiriamąjį laikotarpį. Nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje Sąjungos pramonės pardavimas, importas iš trečiųjų šalių ir importas iš Indijos sumažėjo kartu su suvartojimu. Iki nagrinėjamojo laikotarpio pabaigos, nors Sąjungos suvartojimas pradėjo atsigauti, Sąjungos pramonė negavo visapusiškos naudos iš šio atsigavimo, nes tiek pardavimo Sąjungoje apimtis, tiek rinkos dalis sumažėjo, o Indijos importui teko didesnė rinkos dalis.

         3.5.2.4.   Užimtumas ir našumas

               (102)

               Užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:

                  Darbuotojų skaičius ir našumas

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Darbuotojai

                           2 400 –2 500

                           2 300 –2 400

                           2 300 –2 400

                           2 400 –2 500

                           Darbuotojai (indeksas)

                           100

                           93

                           93

                           99

                           Našumas (vienam darbuotojui)

                           220–240

                           180–200

                           210–230

                           230–250

                           Našumas (indeksas)

                           100

                           82

                           96

                           102

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (103)

               Užimtumo ir našumo lygis per tiriamąjį laikotarpį buvo panašus į 2011 m. lygį. Tačiau tai, kad užimtumas nesumažėjo, daugiausia paaiškina gerokai padidėjusi pardavimo už Sąjungos ribų apimtis (kaip minėta 127 ir 128 konstatuojamosiose dalyse), dėl kurios Sąjungos pramonė galėjo iš naujo įdarbinti darbuotojus.

         3.5.2.5.   Dempingo skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo

               (104)

               Visi dempingo skirtumai buvo didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į importo dempingo kaina iš nagrinėjamosios šalies apimtį ir didelį priverstinį kainų mažinimą, dempingo skirtumų dydžio poveikis Sąjungos pramonei buvo reikšmingas.

               (105)

               Tai pirmasis antidempingo tyrimas dėl nagrinėjamojo produkto. Taigi, nėra duomenų, kuriais remiantis būtų įvertintas galimas ankstesnio dempingo poveikis.

         3.5.3.   Mikroekonominiai rodikliai

   3.5.3.1.   Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai

               (106)

               Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų vidutinių vieneto pardavimo nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Pardavimo kainos Sąjungoje

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Vidutinė vieneto pardavimo kaina Sąjungoje (EUR/t)

                           990–1 050

                           1 000 –1 060

                           1 020 –1 060

                           1 000 –1 060

                              Indeksas

                              100

                              102

                              104

                              101

                           Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/t)

                           900–950

                           1 000 –1 050

                           900–950

                           850–900

                              Indeksas

                              100

                              110

                              104

                              96

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (107)

               Vidutinė vieneto pardavimo kaina 2012 m. ir 2013 m. padidėjo, per TL sumažėjo 3 % ir pasiekė panašų lygį, koks buvo nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje. Gamybos sąnaudos 2012 m. padidėjo, o 2013 ir per TL sumažėjo daugiausia dėl sumažėjusių pagrindinių žaliavų – geležies rūdos ir metalo laužo – kainų.

               (108)

               „Jindal“ teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumo sumažėjimas neatitinka fakto, kad atotrūkis tarp Sąjungos pramonės vieneto pardavimo kainos ir gamybos sąnaudų per TL padidėjo. Komisija nesutiko su šiuo argumentu. Pirmiau pateiktoje lentelėje nurodytos gamybos sąnaudos nebuvo naudojamos apskaičiuojant pelningumą. Gamybos sąnaudos buvo nustatytos remiantis keturių bendradarbiaujančių gamybos bendrovių nagrinėjamojo produkto gamybos sąnaudomis ir pardavimo, bendrosiomis ir administracinėmis (PBA) išlaidomis. Pelningumas, kita vertus, buvo apskaičiuotas remiantis panašaus produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje grynuoju ikimokestiniu pelnu, kaip šio pardavimo apyvartos, kurią sudarė parduotų prekių išlaidos, PBA išlaidos, MTTP išlaidos ir tam tikros kitos išlaidos, kurias patyrė visos Sąjungos bendradarbiaujančios gamybos bendrovės ir pardavimo patronuojamosios bendrovės, procentinė dalis. Todėl pelningumo raida gali būti kitokia nei vieneto pardavimo kainų ar gamybos sąnaudų raida.

         3.5.3.2.   Darbo sąnaudos

               (109)

               Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Darbo sąnaudos (tūkst. EUR darbuotojui per metus)

                           56–58

                           56–58

                           58–60

                           58–60

                              Indeksas

                              100

                              100

                              103

                              104

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (110)

               Per nagrinėjamąjį laikotarpį vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos padidėjo 4 %. Remiantis Eurostato duomenimis, šis padidėjimas buvo mažesnis nei bendras darbo užmokesčio padidėjimas Europos Sąjungoje.

               (111)

               „Jindal“ nurodė, kad Komisija nepateikė Eurostato duomenų, kuriais ji rėmėsi norėdama pagrįsti pareiškimą, kad Sąjungos pramonės darbo sąnaudos padidėjo mažiau nei viso pramonės sektoriaus Sąjungoje darbo sąnaudos. Komisija paaiškino, kad Eurostato (10) nurodytas Europos Sąjungos viso pramonės sektoriaus metinis darbo sąnaudų augimas buvo 6,9 % 2011–2014 m. ir beveik 5 % 2011–2013 m.

         3.5.3.3.   Atsargos

               (112)

               Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų atsargų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Atsargos

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Laikotarpio pabaigos atsargos (1 000  (k) tonų)

                           110–130

                           80–100

                           80–100

                           90–110

                           Laikotarpio pabaigos atsargos Indeksas

                              100

                              74

                              73

                              82

                           Laikotarpio pabaigos atsargų ir gamybos santykis (%)

                           20–22

                           20–22

                           16–18

                           16–18

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (113)

               Laikotarpio pabaigos atsargos per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo. Atsargų sumažėjimą daugiausia lėmė Sąjungos pramonės vadovybės nustatyti griežtesni apyvartinio kapitalo reikalavimai.

         3.5.3.4.   Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą

               (114)

               Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos %)

                           2,5–3,0

                           (–)5,5–(–)6,0

                           (–)1,0–(–)1,5

                           1,5–2,0

                           Grynųjų pinigų srautas (mln. EUR)

                           8–10

                           7–9

                           5–7

                           8–10

                           Grynųjų pinigų srautas Indeksas

                              100

                              92

                              67

                              101

                           Investicijos (mln. EUR)

                           18–20

                           11–12

                           13–15

                           22–24

                           Investicijos Indeksas

                              100

                              60

                              67

                              120

                           Investicijų grąža (%)

                           49

                           (–)155

                           (–)29

                           20

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (115)

               Komisija bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. Sąjungos pramonės pelningumas sumažėjo nuo 2,5–3,0 % 2011 m. iki 1,5–2,0 % per tiriamąjį laikotarpį, o 2012 m. ir 2013 m. buvo neigiamas.

               (116)

               Grynųjų pinigų srautas yra bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Grynųjų pinigų srautas buvo panašaus lygio 2011 m. ir tiriamuoju laikotarpiu.

               (117)

               Investicijų lygis per TL buvo didesnis nei 2011 m. Tačiau 2012 m. ir 2013 m. investicijų lygis buvo žymiai mažesnis ir padidėjimas tiriamuoju laikotarpiu nekompensavo sumažėjimo ankstesniais metais. Investicijų padidėjimą per TL galima iš esmės paaiškinti tuo, kad vienas bendradarbiaujantis Sąjungos gamintojas investavo daug lėšų sugedusiai itin svarbiai įrangos sudedamajai daliai pakeisti. Investicijų grąža išreiškiama investicijų grynosios buhalterinės vertės pelno procentiniu dydžiu. Investicijų grąža per tiriamąjį laikotarpį buvo žymiai mažesnė nei 2011 m.

         3.6.   Išvada dėl žalos

               (118)

               Nuosmukį patiriančioje rinkoje Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo 4 %, o pardavimas Sąjungos rinkoje sumažėjo 11 %. Per visą nagrinėjamąjį laikotarpį pajėgumų naudojimas išliko nedidelis, nors šiek tiek padidėjo, palyginti su nagrinėjamojo laikotarpio pradžia, daugiausia dėl gerokai padidėjusio Sąjungos pramonės eksporto. Nors Sąjungos pramonė iš dalies atsigavo nuo patirtų neigiamų rezultatų 2012 ir 2013 m., bendras pelningumas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo ir tiriamojo laikotarpio pabaigoje buvo tik 1,5–2,0 %, t. y. gerokai mažesnis už tikslinį pelną, kuris buvo lygus 5 % (žr. laikinojo reglamento 126 konstatuojamąją dalį).

               (119)

               Tai, kad kai kurie kiti žalos rodikliai, kaip antai gamyba, pajėgumų naudojimas, našumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos arba investicijų grąža, santykinai nekito ar net pagerėjo, negali pakeisti išvados, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinės žalos, kaip paaiškinta 122 konstatuojamojoje dalyje.

               (120)

               Eksportuojantys gamintojai ir „Tata“ tvirtino, kad tai, jog kai kurių rodiklių tendencija yra teigiama arba nekintanti, reiškia, kad Sąjungos pramonės padėtis nėra žalinga. Komisija šį argumentą atmetė. Pirma, pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje teigiama, kad nagrinėjant Sąjungos pramonę reikia įvertinti visus svarbius atitinkamus ekonominius veiksnius ir rodiklius, turinčius poveikio Sąjungos pramonei, ir kad „nei vienas iš šių veiksnių nėra būtinai lemiantis“. Antra, norint padaryti išvadą dėl materialinės žalos nebūtinai visi atitinkami ekonominiai veiksniai ir rodikliai turi būti neigiami. Be to, tai, kad kai kurie žalos rodikliai yra nekintantys ar net teigiami, nereiškia, kad žala nedaroma. Priešingai, tokia išvada turi būti grindžiama bendru visų rodiklių vertinimu, kuris buvo visiškai patvirtintas Europos teismų praktikoje (11).

               (121)

               Dėl mažo pelningumo, kartu su sumažėjusia pardavimo apimtimi ir rinkos dalimi Sąjungoje Sąjungos pramonės ekonominė ir finansinė padėtis tapo sudėtinga.

               (122)

               Remiantis bendra visų atitinkamų žalos rodiklių analize ir atsižvelgiant į sudėtingą Sąjungos pramonės ekonominę ir finansinę padėtį, daroma išvada, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta žala, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje.

         4.   PRIEŽASTINIS RYŠYS

               (123)

               Po pirminio faktų atskleidimo abu Indijos eksportuojantys gamintojai ir „Tata“ tvirtino, kad laikotarpis, kai blogėjo Sąjungos pramonės padėtis ir buvo vykdomas Indijos importas, nesutapo ir kad Indijos importas nebuvo Sąjungos pramonės žalingos padėties priežastimi. Visų pirma jie teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumo rodikliai tapo teigiami ir ji padidino savo pardavimo apimtį per TL, kai Indijos importas buvo didelis. Jie taip pat teigė, kad Komisija tinkamai neįvertino kitų veiksnių, visų pirma pagrindinės žalos priežasties – finansų krizės ir Sąjungos pramonės perteklinių pajėgumų. Šie teiginiai buvo taip pat iš esmės pakartoti po galutinio faktų atskleidimo.

               (124)

               Analizuojant, ar importas dempingo kaina darė žalą pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalį, labai svarbu įvertinti, ar importas dempingo kaina priverstinai gerokai sumažino kainas. Tai apima jų palyginimą su Sąjungos pramonės panašaus produkto kainomis. Komisija nagrinėjo, ar toks importas labai mažino kainas ir neleido kainoms kilti, kaip taip būtų nutikę kitu atveju. Komisija priminė, kad nuolatinis spaudimas, daromas importo mažomis dempingo kainomis, dėl kurio Sąjungos pramonė negali pritaikyti savo pardavimo kainų, gali reikšti priežastinį ryšį, kaip nustatyta pagrindiniame reglamente (12).

               (125)

               Laikinojo reglamento 102 konstatuojamoje dalyje Komisija pripažino, kad Sąjungos suvartojimas gerokai sumažėjo 2011 m. ir 2012 m. dėl pasaulinės finansų krizės ir sumažėjusių viešųjų išlaidų ir kad šis vartojimo sumažėjimas turėjo įtakos Sąjungos pramonės padėčiai nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje. Tačiau nuo 2013 m., kai Sąjungos suvartojimas išliko mažas iki tiriamojo laikotarpio pabaigos Indijos importas dempingo kainomis į Sąjungą gerokai išaugo – 16 %, palyginti su bendru 10 % padidėjimu per visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Tuo pačiu metu Indijos importo rinkos dalis padidėjo beveik 18 % per nagrinėjamąjį laikotarpį ir 6 % nuo 2013 m. iki TL pabaigos. Tai tapo įmanoma parduodant nagrinėjamąjį produktą daug mažesnėmis nei Sąjungos pramonės taikomos kainomis. Iš tikrųjų atlikus tyrimą nustatyta, kad per TL dėl Indijos eksporto dempingo kainomis Sąjungos kainos buvo priverstinai sumažintos daugiau kaip 30 %.

               (126)

               Dėl šios priežasties visuotinis atsigavimas nuo finansų krizės ir Sąjungos pramonės suvartojimo padidėjimas nuo 2013 m. nedavė Sąjungos pramonei visapusiškos naudos. Nors Sąjungos pramonė padidino savo pardavimo apimtis nuo 2013 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos, pardavimo apimtys per nagrinėjamąjį laikotarpį iš viso sumažėjo 10 %, palyginti su Indijos importu, kurio apimtys tuo pačiu laikotarpiu išaugo 10 %. Dėl Indijos importo dempingo kainomis srautų, kurie gerokai sumažino Sąjungos pramonės kainas, Sąjungos pramonė negalėjo didinti savo pardavimo Sąjungos rinkoje apimčių iki tokio lygio, kuriuo būtų užtikrintas pastovus pelno lygis. Siekdama išlaikyti gamybos apimtis Sąjungos pramonė padidino eksporto apimtis (žr. toliau pateiktą lentelę). Todėl sutapo laikotarpis, kai buvo vykdomas importas dempingo kainomis (dėl kurių buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos (apie 30 %)), smarkiai sumažinęs Sąjungos rinkos kainas ir neleidęs joms kilti, kaip jos būtų pakilusios priešingu atveju, ir padaręs Sąjungos pramonei materialinės žalos tiriamuoju laikotarpiu.

               (127)

               Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų eksporto apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų eksportas

                           2011

                           2012

                           2013

                           TL

                           Eksporto apimtis (1 000  (k) tonų)

                           120–140

                           100–120

                           150–170

                           160–180

                           Eksporto apimtis Indeksas

                              100

                              78

                              116

                              130

                           Eksporto kaina (EUR/t)

                           1 000 –1 050

                           1 050 –1 100

                           1 000 –1 050

                           950–1 000

                           Vidutinė eksporto kaina Indeksas

                              100

                              108

                              104

                              99

                              Šaltinis: klausimyno atsakymai

               (128)

               Sąjungos pramonės pardavimo už Sąjungos ribų apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį išaugo net 30 %, o vidutinė pardavimo kaina išliko sąlyginai nepakitusi. Todėl pardavimas už Sąjungos ribų iš tiesų yra žalą mažinantis veiksnys. Jei nebūtų buvę pardavimo už Sąjungos ribų, Sąjungos pramonė būtų patyrusi dar didesnės žalos.

               (129)

               „Jindal“ nurodė, kad Sąjungos pramonės pardavimo eksportui kainos buvo mažesnės nei Sąjungos pardavimo kainos ir todėl negalėjo palengvinti žalos. Padidėjęs pardavimas už Sąjungos ribų padėjo Sąjungos pramonei pasiekti aukštesnį gamybos lygį, išlaikyti užimtumo lygį ir padidinti pajėgumų naudojimą, o tai reiškė geresnę nustatytųjų išlaidų absorbciją. Tai, kad vidutinės vieneto eksporto kainos buvo šiek tiek mažesnės (5 % intervale) nei Sąjungos pardavimo kainos, galėjo lemti daug veiksnių, kaip antai paprastesnių rūšių produkto, didesnio skersmens produkto pardavimas, didesnės pardavimo sandorių apimtys ir t. t., todėl kainos už Sąjungos ribų galėjo būti mažesnės nei ES pardavimo kainos.

               (130)

               Eksportuojantys gamintojai taip pat teigė, kad buvo daroma žala sau, nes skundo pateikėjas vis daugiau dėmesio skyrė Kinijos gamybos veiklai KLR ir didžiąją jų pardavimo į kitas nei ES šalis dalį sudaro Kinijos produktai, o tai, inter alia, lėmė mažą pajėgumų naudojimą. Komisija šio argumento nepriėmė. Kaip pažymėta pirmiau, Sąjungos pramonės pardavimas eksportui žymiai padidėjo – iki 30 %, o tai neleido mažinti gamybos ir blogėti kai kuriems kitiems žalos rodikliams.

               (131)

               Eksportuojantys gamintojai ir „Tata“ teigė, kad žalą lėmė struktūriniai pertekliniai pajėgumai. Tačiau, tai, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimo koeficientas buvo mažas, nebūtinai reiškia, kad joje yra tiek daug struktūrinių perteklinių pajėgumų ir (arba) trūkumų, kurie pagrįstų nežalingos kainos sumažinimą. Primenama, kad nepaisant mažo pajėgumų naudojimo 2011 m., kuris buvo dar mažesnis nei tiriamuoju laikotarpiu nustatytas koeficientas, Sąjungos pramonės pelningumas buvo didesnis. Taigi šis teiginys buvo atmestas.

               (132)

               „Jindal“ teigė, kad Sąjungos pramonės PBA išlaidos išaugo dvigubai per nagrinėjamąjį laikotarpį ir tai buvo žalą lėmęs veiksnys, kuris nutraukė priežastinį ryšį. Tačiau buvo nustatyta, kad PBA išlaidos padidėjo tik nežymiai nagrinėjamuoju laikotarpiu, todėl šis argumentas buvo atmestas.

               (133)

               Eksportuojantys gamintojai ir „Tata“ teigė, kad investicijų padidėjimas aiškiai rodo, kad padėtis pagerėjo ir kad augantis Indijos importas nedaro žalos. Komisija su tuo nesutiko. Pirmiausia, net padidėjusi investicijų apimtis (22–24 mln. EUR) buvo santykinai maža, palyginti su didesniu nei 400 mln. EUR bendru Sąjungos pramonės pardavimu. Be to, kaip nurodyta 117 konstatuojamojoje dalyje, sugedo vieno Sąjungos gamintojo didelis skystos geležies maišytuvas. Šiam maišytuvui pakeisti reikėjo labai daug su ilgalaikiu turtu susijusių išlaidų per TL.

               (134)

               ECL teigė, kad pelningumas sumažėjo dėl šio gedimo. Pažymėtina, kad jau pradiniame etape buvo atliktas skaičiavimas, skirtas izoliuoti maišytuvo gedimo poveikį pelningumui, todėl šis teiginys atmestas.

               (135)

               „Jindal“ taip pat teigė, kad padidėjęs atotrūkis tarp vieneto pardavimo kainos ir gamybos sąnaudų TL rodo importo dempingo kainomis ir žalos priežastinio ryšio nebuvimą. Kaip paaiškinta 108 konstatuojamojoje dalyje, vieneto pardavimo kaina ir vieneto gamybos sąnaudos nenustatomos remiantis tuo pačiu pagrindu, todėl nėra tiesioginio šių dviejų rodiklių ryšio. Bet kuriuo atveju per TL kainų didėjimas labiau nei gamybos sąnaudų nebuvo pakankamas tiksliniam Sąjungos pramonės pelningumui sugrąžinti.

               (136)

               To paties eksportuojančio gamintojo nuomone, atsižvelgiant į tai, kad importo kainos buvo panašaus lygio 2011 m. ir per TL (remiantis COMEXT duomenimis), galima daryti išvadą, kad sutapo laikotarpis, kai buvo priverstinai ir (arba) gerokai mažinamos kainos ir kai Sąjungos pramonės veiklos rezultatai buvo geri 2011 m. Ši hipotezė aiškiai grindžiama prielaida, su kuria Komisija nesutinka. Sąjungos pramonės padėtis 2011 m. nebuvo gera, nes jos pelningumas buvo mažesnis nei 5 % tikslinis pelnas.

               (137)

               Jei Sąjungos pramonės kainos nebūtų smarkiai priverstinai mažinamos dėl Indijos importo dempingo kaina, kuris gerokai nusmukdė kainas arba smarkiai trukdė joms kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis, pajėgumų naudojimas būtų pagerėjęs, o pelningumo lygis būtų toliau augęs. Todėl Komisija padarė išvadą, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl Indijos importo dempingo kainomis, kurios trukdė kainoms kilti ir neleido Sąjungos pramonei atkurti pastovų pelningumą. Šio priežastinio ryšio nenutraukė kiti veiksniai, kaip antai finansų krizė, Sąjungos pardavimas eksportui, mažas pajėgumų naudojimas ir t. t., kaip paaiškinta ankstesnėse konstatuojamosiose dalyse.

               (138)

               Kadangi jokių kitų pastabų dėl šio priežastinio ryšio negauta, laikinojo reglamento 109 konstatuojamosios dalies išvados patvirtinamos.

         5.   SĄJUNGOS INTERESAI

               (139)

               Abu eksportuojantys gamintojai teigė, kad antidempingo priemonių nustatymas Indijai prieštarautų Sąjungos interesams, atsižvelgiant į skundo pateikėjo dominuojančią padėtį Sąjungos rinkoje ir tai, kad skundo pateikėjas gamina nagrinėjamąjį produktą Kinijoje, kurį, nustačius Indijai priemones, galėtų lengvai importuoti į Sąjungą ir taip dar labiau sustiprintų savo dominuojančią padėtį.

               (140)

               Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad tiriamuoju laikotarpiu importas į Sąjungą iš su skundo pateikėju susijusių Kinijos gamyklų buvo nereikšmingas. Taip pat nėra požymių, kad nustačius priemones skundo pateikėjas ateityje naudotųsi Kinijos gamybos įrenginiais Indijos importui pakeisti.

               (141)

               Be to, kaip minėta laikinajame reglamente, Komisija nusiuntė papildomos informacijos prašymą, kad išsamiau ištirtų galimą nustatytinų priemonių poveikį konkurencijai. Komisija gavo apie 50 atsakymų, daugiausia iš ES nagrinėjamojo produkto platintojų, statybos bendrovių ir kelių vandens paslaugų įmonių, kurių pavadinimus galima rasti nekonfidencialioje byloje.

               (142)

               Beveik visi naudotojai, kurie atsakė į papildomos informacijos prašymą, išreiškė susirūpinimą dėl labai didelės skundo pateikėjo rinkos dalies ir pareiškė nuogąstaujantys, kad nustačius muitus jo pagrindiniai konkurentai, t. y. Indijos bendrovės, būtų priversti pasitraukti iš Sąjungos rinkos, o skundo pateikėjas liktų dominuojantis rinkos dalyvis. Kai kurie platintojai taip pat teigė, kad SG PAM atsisakė su jais prekiauti ar pasiūlė jiems mažiau palankias sąlygas nuo tada, kai jie pradėjo bendradarbiauti su eksportuojančiais gamintojais. Vienas naudotojas nurodė dvi kotiruojamas kainas, jo nuomone įrodančias, kad 2015 m. gruodžio mėn. SG PAM padidino savo kainas apie 25 %. Kai kurie naudotojai taip pat teigė, kad SG PAM pasinaudojo savo stipria padėtimi, siekdama daryti poveikį konkursams savo produktų naudai.

               (143)

               Nors tiesa, kad ES konkurencijos taisyklėmis nustatomi griežtesni bendrovės, kuri turi didelę rinkos dalį, elgsenos standartai, nustatyti, ar yra dominuojanti padėtis ir ar ja buvo piktnaudžiaujama, turi konkurencijos institucijos. Konkurencijos institucijos pirmiausia nagrinėja atitinkamą produkto ir geografinę rinką. Pavyzdžiui, nuotekoms skirtų HDPE ir MDPE tipo vamzdžių atveju neatmetama, kad tie vamzdžiai konkuravo su kaliojo ketaus vamzdžiais ir plieno vamzdžiais, nors galiausiai produkto rinkos apibrėžtis patvirtinta nebuvo (13). Šiuo atveju Komisija negalėjo nustatyti atitinkamos produkto ir geografinės rinkos, nes nebuvo pateikta jokio oficialaus skundo dėl konkurencijos.

               (144)

               Išimtiniai platinimo susitarimai, kuriais siūlomos palankesnės sąlygos ar net griežtesni vertikalieji prekių platinimo apribojimai, per se
                   (14) nėra neteisėti, ir nustatyti, ar tokie apribojimai yra konkurencijos teisės pažeidimas ar net piktnaudžiavimas, turi konkurencijos institucijos. Kalbant apie kotiruojamas kainas, kurios tariamai rodo, kad SG PAM padidino kainas, Komisijai buvo sunku jas lyginti neatlikus išsamesnio tikslių pasiūlymų ir susijusių aplinkybių tyrimo. Be to, Komisija gavo tik vieną tariamai padidintų kainų įrodymą, kuriuo negalima įrodyti, kad tokia praktika buvo plačiai taikoma.

               (145)

               Atlikdama antidempingo tyrimus Komisija nagrinėja konkurencijos problemas, siekdama nustatyti, ar nustatytos antidempingo priemonės akivaizdžiai prieštarautų Sąjungoms interesams. Tokia analizė negali apimti konkurencijos vertinimo griežta teisine prasme; jį gali atlikti tik kompetentinga konkurencijos institucija. Bet kuriuo atveju nebuvo pateikta patikimų įrodymų, kurie leistų manyti, kad, jeigu antidempingo priemonės būtų nustatytos, skundo pateikėjo elgesys būtų antikonkurencinis, išskyrus tai, kad jis jau turi tvirtą padėtį rinkoje. Konkurencijos institucija sprendimo, kuriuo būtų nustatyta, kad skundo pateikėjo su nagrinėjamuoju produktu susijęs elgesys yra antikonkurencinis, nepriėmė. Nepriimta teismo sprendimo, kuriuo būtų nustatyta, kad skundo pateikėjas darė poveikį konkursams.

               (146)

               Primenama, kad antidempingo priemonių nustatymo tikslas yra atkurti vienodas sąlygas Sąjungos ir trečiųjų šalių gamintojams konkuruoti vienodomis sąlygomis, o ne priversti eksportuojančius gamintojus pasitraukti iš rinkos. Todėl pagal Sąjungos taisykles muitai turėtų būti nustatyti tokio lygio, kad Indijos eksportuotojai galėtų toliau konkuruoti su Sąjungos gamintojais, tačiau teisingomis kainomis. Iš tikrųjų, suderintos antidempingo ir kompensacinės priemonės nustatomos dempingo ir subsidijavimo lygiu, kuris yra žemesnis už priverstinio kainų mažinimo lygį.

               (147)

               Be to, yra keletas trečiosiose šalyse (Kinijoje, Turkijoje, Rusijoje ir Šveicarijoje) veikiančių gamintojų, kurie jau parduoda į Sąjungos rinką. Jų pardavimo apimtys nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo nedidelės ir mažėjo. Tačiau viena šių importuotojų pardavimo sumažėjimo priežastis veikiausiai buvo agresyvi Indijos gamintojų kainų politika, nes jų kainos buvo gerokai mažesnės už visų kitų pagrindinių importuojančių šalių (išskyrus Rusiją) kainas.

               (148)

               Naudotojai patvirtino, kad jei Sąjungos pramonė vienašališkai padidintų kainas, importas iš kitų šalių gali padidėti vidutinės trukmės laikotarpiu, kai šie eksportuotojai iš trečiųjų šalių bus gavę papildomus sertifikatus, kurių reikalaujama valstybėse narėse.

               (149)

               Todėl Komisija įsitikinusi, kad vertinant interesus ir siekiant jų pusiausvyros, siekiant išvengti galimo neigiamo poveikio konkurencijai Sąjungos rinkoje, pirmenybė turi būti teikiama Sąjungos pramonės apsaugai nuo žalingo dempingo, o ne naudotojų interesams. Nors baiminamasi, kad antidempingo muitai gali sustiprinti ir taip stiprią pirmaujančio Sąjungos gamintojo padėtį, keletas rizikos mažinimo veiksnių, tokių kaip tebesitęsianti Indijos, kitų eksportuotojų ir pakaitinių produktų konkurencija, užtikrina, kad būtų išlaikomas pakankamas konkurencinis spaudimas Sąjungos pramonei, siekiant išvengti neigiamo poveikio konkurencijai Sąjungos rinkoje. Galiausiai būtina dar kartą pabrėžti, kad Komisija yra pasirengusi stebėti šių priemonių poveikį konkurencijai Sąjungos rinkoje.

               (150)

               Todėl laikinojo reglamento 121 konstatuojamosios dalies išvada patvirtinama.

         6.   GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS

   6.1.   Žalos pašalinimo lygis

               (151)

               Po pirminio faktų atskleidimo „Jindal“ teigė, kad, nustatant Sąjungos pramonės nežalingą kainą, užuot prie gamybos sąnaudų pridėjus PBA išlaidas ir pelną, nežalinga kaina turėtų būti sumažinta dėl Sąjungos struktūrinių perteklinių pajėgumų ir trūkumų. Komisija nemanė, kad būta struktūrinių perteklinių pajėgumų, kaip minėta 131 konstatuojamojoje dalyje, todėl šį teiginį atmetė.

               (152)

               Po pirminio faktų atskleidimo abu eksportuojantys gamintojai teigė, kad žalos pašalinimo lygio skaičiavimo metodika buvo klaidinga, nes lyginant Sąjungos pardavimo kainas nesiremiama faktine pardavimo pirmam nesusijusiam pirkėjui Sąjungoje kaina, o apskaičiuota eksporto kaina, kuri yra dirbtinai maža. Todėl žalos skirtumai yra dirbtinai dideli. Šis teiginys buvo pakartotas po galutinio faktų atskleidimo.

               (153)

               Žalos skirtumo apskaičiavimo tikslas – nustatyti, ar už dempingo skirtumu grindžiamą muito normą mažesnės muito normos taikymo dempingo kaina importuojamų produktų eksporto kainai pakaktų importo dempingo padarytai žalai pašalinti. Šis vertinimas grindžiamas eksporto kaina Sąjungos pasienyje, kuri laikoma lygiaverte Sąjungos pramonės kainai EXW sąlygomis. Kai pardavimai eksportui vykdomi per susijusius importuotojus, pagal analogiją su apskaičiuojant dempingo skirtumą taikytu metodu, eksporto kaina nustatoma remiantis perpardavimo pirmam nepriklausomam pirkėjui kaina, tinkamai pakoreguota pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Eksporto kaina yra būtina apskaičiuojant žalos skirtumą, o minėtas straipsnis yra vienintelis pagrindinio reglamento straipsnis, išaiškinantis, kaip nustatoma eksporto kaina, todėl šio straipsnio taikymas pagal analogiją yra pagrįstas. Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalyje taip pat nustatytas pagrindas, kad atskaičiuojamos perdirbimo išlaidos, jei taikytina, ir visos nuo importavimo iki perpardavimo patirtos išlaidos. Todėl Komisija mano, kad taikyta metodika suteikia tikslų pagrindą kainų palyginimui, kuriuo remiantis nustatomas žalos pašalinimo lygis.

               (154)

               Todėl šis teiginys atmestas, o metodika, taikyta žalos pašalinimo lygiui nustatyti, kaip išdėstyta laikinojo reglamento 123–127 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinama.

         6.2.   Galutinės priemonės

               (155)

               Atsižvelgiant į padarytas išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų ir remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi importuojamam nagrinėjamajam produktui turėtų būti nustatytos galutinės antidempingo priemonės, kurių dydis prilygtų dempingo skirtumų dydžiui, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Šiuo atveju turėtų būti nustatyta muito norma, kuri prilygtų nustatytam dempingo skirtumų dydžiui.

               (156)

               Po galutinių išvadų atskleidimo Sąjungos pramonė paprašė nustatyti priemones specifinių muitų, o ne ad valorem muitų forma. Ji priminė, kad ad valorem muitai buvo nustatyti pradiniame etape. Iš tikrųjų ad valorem muitai yra paprastai priimtina priemonių forma, nes juos taikant priemonės tampa veiksmingesnės tais atvejais, kai svyruoja eksporto kainos. Sąjungos pramonė paprašė nustatyti priemones specifinių muitų forma dėl trijų pagrindinių priežasčių:

                           —

                           nustačius laikinuosius antidempingo muitus Indijos kaliojo ketaus vamzdžių eksporto kainos mažėjo,

                           —

                           nustačius laikinuosius antidempingo muitus Indijos eksportuojantys gamintojai ėmėsi absorbcijos praktikos, todėl šiuo atveju labai tikėtini susijusių bendrovių susitarimai,

                           —

                           kaliojo ketaus vamzdžių kainos gali svyruoti priklausomai nuo žaliavų kainų svyravimų.

               (157)

               Kalbant apie pramonės nurodytą pirmą išvadą, bet kokį Indijos eksporto kainų sumažėjimą po tiriamojo laikotarpio, po kurio padidėjo dempingas, tinkamiau nagrinėti atliekant tarpinę dalinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį. Dėl antros priežasties, kuri šiek tiek susijusi su pirmąja, pagrindiniame reglamente yra konkreti nuostata dėl su absorbcijos praktika susijusių klausimų sprendimo. Verta paminėti, kad absorbcijos nuostatoje (pagrindinio reglamento 12 straipsnis) nurodoma, kad galima iš naujo išnagrinėti normaliosios vertės pasikeitimus, o tuo akivaizdžiai pripažįstama, kad eksporto kainos gali mažėti dėl pasikeitusių išlaidų, o dėl to mažėtų normalioji vertė ir dempingo lygis. Galiausiai dėl trečio punkto pramonė pati pripažino, kad pagrindinės žaliavos kaliojo ketaus vamzdžiams gaminti – geležies rūdos – kainos mažėjo nuo 2014 m. Tai turės poveikio normaliajai vertei bei eksporto kainai ir atitinkamo poveikio dempingo lygiui. Iš tikrųjų geležies rūdos kainų mažėjimas gali būti veiksnys, lėmęs kaliojo ketaus vamzdžių kainų mažėjimą pasibaigus tiriamajam laikotarpiui. Tai, kad kaliojo ketaus vamzdžių kainos gali svyruoti priklausomai nuo žaliavos kainų svyravimų, nėra priežastis nustatyti fiksuotą muitą, o ne ad valorem muitą.

               (158)

               Dėl visų pirmiau išdėstytų priežasčių manoma, kad fiksuotas muitas, kuris būtų pernelyg didelė našta importuotojams tais atvejais, kai eksporto kainos mažėja kartu su žaliavų kainomis, nėra pagrįstas. Be to, fiksuoti muitai būtų tinkamesni vienarūšiams produktams, o ne produktams, kaip šis, kurio rūšys gali būti įvairios.

               (159)

               Antisubsidijų tyrimas vykdytas kartu su antidempingo tyrimu. Atsižvelgiant į mažesniojo muito taisyklę ir tai, kad galutiniai subsidijų skirtumai yra mažesni už žalos pašalinimo lygį, Komisija turėtų nustatyti apskaičiuoto galutinio subsidijų skirtumų dydžio galutinį kompensacinį muitą ir tada nustatyti galutinį antidempingo muitą, kuris neviršytų atitinkamo žalos pašalinimo lygio.

               (160)

               Dėl antidempingo priemonių, siekiant išvengti dvigubo skaičiavimo, Komisija atsižvelgė į tai, kad trys subsidijų schemos buvo eksporto subsidijos, kurios iš esmės mažina eksporto kainas ir todėl atitinkamai padidina dempingo skirtumus. Taigi, Komisija sumažino dempingo skirtumą atėmusi per gretutinį antisubsidijų tyrimą nustatytas subsidijų sumas, susijusias su schemomis, kurios priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas. Remiantis tuo, kas išdėstyta, nustatytos šios muitų normos:

                           Bendrovės pavadinimas

                           Subsidijų skirtumas

                           Dempingo skirtumas

                           Žalos pašalinimo lygis

                           Kompensacinis muitas

                           Antidempingo muitas

                           Visi muitai

                           Jindal Saw Ltd

                           8,7 %

                           19,0 %

                           48,8 %

                           8,7 %

                           14,1 %

                           22,8 %

                           Electrosteel Castings Ltd

                           9,0 %

                           4,1 %

                           54,6 %

                           9,0 %

                           0 %

                           9,0 %

                           Visos kitos bendrovės

                           9,0 %

                           14,1 %

                           23,1 %

               (161)

               Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl šios normos rodo atliekant šį tyrimą nustatytą tų bendrovių padėtį. Taigi šios muito normos (kitaip nei visos šalies mastu nustatytas muitas, taikomas visoms kitoms bendrovėms) taikomos tik tam importuojamam nagrinėjamosios šalies kilmės nagrinėjamajam produktui, kurį pagamino konkrečios bendrovės, t. y. nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas konkrečiai nepaminėtas šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, neturėtų būti taikomos šios normos – jam turėtų būti taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.

               (162)

               Visi prašymai taikyti šias bendrovėms individualiai nustatytas antidempingo muito normas (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba prekybos subjektą) turėtų būti siunčiami Komisijai (15), pateikiant visą susijusią informaciją, ypač apie bendrovės veiklos pasikeitimus, kaip, pvz., gamyba, prekyba vidaus rinkoje ir pardavimas eksportui, susijusius su šiuo pavadinimo arba gamybos ir prekybos subjektų pasikeitimu. Prireikus šis reglamentas bus atitinkamai iš dalies pakeistas, atnaujinant bendrovių, kurioms taikoma individuali muito norma, sąrašą.

               (163)

               Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką, manoma, kad šiuo atveju būtinos specialios priemonės, skirtos tinkamam antidempingo priemonių taikymui užtikrinti. Taikomos toliau išvardytos specialios priemonės: valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti šio reglamento 1 straipsnio 3 dalyje išdėstytus reikalavimus. Importuojant be šios sąskaitos faktūros, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.

         6.3.   Galutinis laikinųjų muitų surinkimas

               (164)

               Atsižvelgiant į nustatytus dempingo skirtumus ir į Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį, reikėtų galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas. Sumos, viršijančios galutines antidempingo ir kompensacinių muitų normas jas sudėjus, nerenkamos.

         6.4.   Priemonių įgyvendinamumas

               (165)

               Po pirminio faktų atskleidimo skundo pateikėjas tvirtino, kad vienas eksportuojantis gamintojas pradėjo absorbuoti nustatytų laikinųjų muitų poveikį atsisakydamas didinti savo kainas. Šis teiginys negali būti patikrintas atliekant šį tyrimą. Turėtų būti pateiktas atskiras antiabsorbcijos prašymas, tuomet, jei būtų pateikta prima facie įrodymų, pagal pagrindinio reglamento 12 straipsnio 1 dalį būtų inicijuota peržiūra.

               (166)

               Komitetas, įsteigtas Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 15 straipsnio 1 dalimi, nuomonės nepateikė,

         PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
   1 straipsnis
   1.   Importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams, išskyrus kaliojo ketaus vamzdžius ir vamzdelius be vidinės ir išorinės dangos (toliau – nedengti vamzdžiai), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7303 00 10 ir ex 7303 00 90 (TARIC kodai 7303001010 ir 7303009010), nustatomas galutinis antidempingo muitas.
   2.   Galutinio antidempingo muito normos, taikomos 1 dalyje aprašyto ir toliau išvardytų bendrovių pagaminto produkto neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra šios:

               Bendrovė

               Galutinis antidempingo muitas

               Papildomas TARIC kodas

               Electrosteel Castings Ltd

               0 %

               C055

               Jindal Saw Limited

               14,1 %

               C054

               Visos kitos bendrovės

               14,1 %

               C999

         3.   Individualios antidempingo muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos, jeigu valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, kurioje pateikiama deklaracija su nurodyta data ir pasirašyta tą sąskaitą faktūrą išduodančio subjekto pareigūno, kurio nurodomas vardas, pavardė ir pareigos: „Patvirtinu, kad (kiekis) šioje sąskaitoje faktūroje nurodytų kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžių ir vamzdelių (papildomas TARIC kodas), parduodamų eksportui į Europos Sąjungą, Indijoje pagamino (bendrovės pavadinimas ir adresas). Patvirtinu, kad šioje sąskaitoje faktūroje pateikta informacija yra išsami ir teisinga.“ Jeigu tokia sąskaita faktūra nepateikiama, taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
   4.   Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
   2 straipsnis
   Galutinai surenkamos laikinaisiais antidempingo muitais pagal Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1559 užtikrintos sumos. Sumos, viršijančios 1 straipsnio 2 dalyje nustatytas antidempingo muitų normas ir Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/387 (16) nustatytas kompensacinių muitų normas jas sudėjus, nerenkamos.
   Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
      Priimta Briuselyje 2016 m. kovo 17 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OL L 343, 2009 12 22, p. 51.

      (2)  2015 m. rugsėjo 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1559, kuriuo nustatomas laikinasis antidempingo muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams (OL L 244, 2015 9 19, p. 25).

      (3)  Pranešimas apie antidempingo tyrimo dėl importuojamų Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžių ir vamzdelių inicijavimą (OL C 461, 2014 12 20, p. 35).

      (4)  Pranešimas apie antisubsidijų tyrimo dėl importuojamų Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžių ir vamzdelių inicijavimą (OL C 83, 2015 3 11, p. 4).

      (5)  2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/387, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1).

      (6)  2000 m. rugpjūčio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1784/2000, įvedantis galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantis laikinąjį muitą, įvestą importuojamoms tam tikroms kaliojo luitinio ketaus vamzdžių arba vamzdelių jungiamosioms detalėms, kurių kilmės šalis yra Brazilija, Čekijos Respublika, Japonija, Kinijos Liaudies Respublika, Korėjos Respublika ir Tailandas (OL L 208, 2000 8 18, p. 10).

      (7)  Pradiniame etape Komisija nustatė, kad kai kurių rūšių produkto pardavimo vidaus rinkoje apimtis nebuvo tipiška, nes ji sudarė mažiau nei 5 % bendros tos pačios ar panašios rūšies produkto pardavimo eksportui į Sąjungą apimties. Žr. laikinojo reglamento 21 konstatuojamąją dalį.

      (8)  Žr. antisubsidijų reglamento 84–86 ir 119–125 konstatuojamąsias dalis.

      (9)  2006 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Nanjing Metalink International Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba (T-138/02), 61 punktas.

      (10)  http://ec.europa.eu/eurostat/data/database# → Population and Labour Conditions → Labour Costs → Labour COST index, nominal value – annual data (NACE Rev. 2) (lc_lci_r2_a), pramonės (išskyrus statybos) duomenų rinkinys.

      (11)  2015 m. gegužės 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd/Taryba (T-310/12), 134 ir 135 punktai.

      (12)  2011 m. spalio 19 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1043/2011, kuriuo importuojamai Indijos ir Kinijos Liaudies Respublikos kilmės oksalo rūgščiai nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 275, 2011 10 20, p. 1) 103 konstatuojamoji dalis.

      (13)  Byla M.565, Solvay/Winerberger, 19 punktas, nurodyta kitose bylose M.2294 EtexGroup/Glynwed PipeSystems, 8 punktas.

      (14)  Komisijos gairės dėl vertikaliųjų apribojimų (2010/C-130/01).

      (15)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Brussels, Belgija.

      (16)  Žr. 5 išnašą.