title: 2014 m. spalio 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1195/2014, kuriuo tam tikriems importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams nustatomas laikinasis kompensacinis muitas

text:
6.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 319/1

         KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1195/2014
   2014 m. spalio 29 d.
   kuriuo tam tikriems importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams nustatomas laikinasis kompensacinis muitas
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 12 straipsnį,
   pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis,
   kadangi:
   A.   PROCEDŪRA

   1.   Inicijavimas

               (1)

               2014 m. vasario 15 d. Europos Komisija (toliau – Komisija) Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu (2) pagal Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (toliau – pagrindinis reglamentas) 10 straipsnį pranešė inicijuojanti antisubsidijų tyrimą dėl tam tikrų į Sąjungą importuojamų Turkijos (toliau – nagrinėjamoji šalis) kilmės vaivorykštinių upėtakių (toliau – pranešimas apie inicijavimą). Pranešimo apie inicijavimą klaidų ištaisymas paskelbtas 2014 m. rugsėjo 4 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (3).

               (2)

               Komisija tyrimą inicijavo gavusi 2014 m. sausio 3 d. Danijos akvakultūros asociacijos (toliau – skundo pateikėjas) gamintojų, kurie užaugina ir perdirba daugiau nei 25 % visų tam tikrų vaivorykštinių upėtakių Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti tam tikrų vaivorykštinių upėtakių subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių, Komisijos nuomone, pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.

               (3)

               Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė Turkijos Vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl tam tikrų importuojamų Turkijos kilmės vaivorykštinių upėtakių subsidijavimo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. Komisija pakvietė Turkijos Vyriausybę konsultuotis, kad būtų išsiaiškinta su skundo turiniu susijusi padėtis ir priimtas abi šalis tenkinantis sprendimas.

               (4)

               Turkijos Vyriausybė sutiko konsultuotis ir vėliau konsultacijos buvo surengtos. Per jas priimti abi šalis tenkinančio sprendimo nepavyko. Po konsultacijų Turkijos Vyriausybė pateikė pastabų. Komisija atkreipė dėmesį į pastabas.

         2.   Kartu vykdomas antidempingo tyrimas

               (5)

               2014 m. vasario 15 d. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (4) taip pat paskelbė inicijuojanti antidempingo tyrimą dėl į Sąjungą importuojamo to paties Turkijos kilmės produkto.

               (6)

               Per šį antisubsidijų ir kartu vykdomą antidempingo tyrimus atlikta žalos analizė pagrįsta tokia pačia Sąjungos pramonės apibrėžtimi, tais pačiais tipiškais Sąjungos gamintojais ir tuo pačiu tiriamuoju laikotarpiu ir, jei nenurodyta kitaip, padarytos tokios pačios išvados. Manyta, kad toks metodas tinkamas siekiant supaprastinti žalos analizę ir gauti nuoseklias išvadas. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.

         3.   Suinteresuotosios šalys

               (7)

               Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pranešti jai apie ketinimą dalyvauti atliekant tyrimą. Be to, Komisija konkrečiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, naudotojams ir importuotojams, eksportuojantiems Turkijos gamintojams, Turkijos valdžios institucijoms ir žinomoms susijusioms asociacijoms apie tyrimo inicijavimą ir paragino juos bendradarbiauti.

               (8)

               Visos suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir paprašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos tyrimų bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų. Jokių pastabų negauta.

         4.   Atranka

               (9)

               Komisija pranešime apie inicijavimą paskelbė, kad ji gali taikyti suinteresuotųjų šalių, visų pirma Sąjungos gamintojų, nesusijusių importuotojų ir eksportuojančių Turkijos gamintojų, atranką pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį.

         4.1.   Sąjungos gamintojų atranka

               (10)

               Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Vadovaudamasi pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalimi ir atsižvelgdama į tai, kad Sąjungos pramonė labai suskaidyta ir sudaryta iš daugiau kaip 700 gamintojų – mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), Komisija bendroves atrinko remdamasi didžiausia tipine gamybos apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, taip pat atsižvelgdama į geografinį pasiskirstymą ir pakankamą įvairių gamybos etapų ir rūšių aprėptį (žuvų auginimas, šviežia, užšaldyta žuvis, filė ir rūkyti upėtakiai). Atrinkti devyni Sąjungos gamintojai. Remiantis skunde pateiktais duomenimis, atrinkti Sąjungos gamintojai pagamino daugiau nei 12 % viso Sąjungoje pagaminto kiekio. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Pastabų per nustatytą terminą negauta, todėl preliminariai atrinktos bendrovės buvo patvirtintos. Atrinktos bendrovės yra tipiškos Sąjungos pramonės bendrovės.

         4.2.   Importuotojų atranka

               (11)

               Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.

               (12)

               Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinkti trys nesusiję importuotojai. Atsižvelgdama į nedidelį importuotojų skaičių Komisija nusprendė, kad atranka nereikalinga.

         4.3.   Eksportuojančių gamintojų atranka

               (13)

               Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų eksportuojančių Turkijos gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Turkijos Respublikos nuolatinės atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.

               (14)

               Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinktos aštuoniolika eksportuojančių Turkijos gamintojų grupių. Visa deklaruota šių bendrovių tam tikrų vaivorykštinių upėtakių eksporto į Sąjungą apimtis 2013 m. sudarė visą Turkijos eksporto į Sąjungą apimtį.

               (15)

               Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko keturias eksportuojančių gamintojų grupes, remdamasi didžiausia tipine produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, taip pat atsižvelgdama į geografinį pasiskirstymą. Atrinktų bendrovių grupių eksportas sudaro beveik 64 % deklaruoto pardavimo eksportui į Sąjungą, jos įsikūrusios dviejuose skirtinguose regionuose.

               (16)

               Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir Turkijos valdžios institucijomis. Viena bendrovė nesutiko su tuo, kokios bendrovės buvo atrinktos, ir teigė, kad ji turėtų būti įtraukta į atrinktų bendrovių grupę. Ji teigė, kad ji tik augina, perdirba ir parduoda upėtakius (t. y. ji nevykdo jokios kitos veiklos), veikia nuo 1971 m. ir yra pirmasis Turkijos nagrinėjamojo produkto gamintojas. Be to, ji nurodė, kad vidaus rinkoje ji parduoda didelį produkto kiekį ir, galiausiai, Marmuro regione ji yra didžiausias gamintojas.

               (17)

               Komisija primena, kad buvo atrinktos didžiausią kiekį eksportuojančios bendrovės, pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalį atsižvelgiant į tai, kiek gamintojų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką. Kadangi siūlomų atrinktų bendrovių eksportas sudaro 64 % nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą, atsižvelgiant į Turkijos pramonės padėtį šios atrinktos bendrovės yra tipiškos. Be to, atrinktos bendrovės yra įsikūrusios dviejuose skirtinguose regionuose (iš trijų atstovaujamų), tai laikoma pakankama aprėptimi tyrimui atlikti. Todėl Komisija laikosi pozicijos, kad atrinktos bendrovės atitinka didžiausią tipinę importo apimtį, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką.

         5.   Individualus nagrinėjimas

               (18)

               Vienuolika bendrovių ar jų grupių paprašė taikyti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį. Šiame tyrimo etape Komisija nėra priėmusi jokio sprendimo dėl prašymo taikyti individualų nagrinėjimą. Komisija nuspręs, ar taikyti individualų nagrinėjimą, galutiniame tyrimo etape.

         6.   Klausimyno atsakymai

               (19)

               Komisija klausimynus nusiuntė Turkijos Vyriausybei, visoms atrinktoms Sąjungos bendrovėms, trims importuotojams ir atrinktoms eksportuojančių Turkijos gamintojų grupėms.

               (20)

               Trys vienos eksportuojančių Turkijos gamintojų grupės bendrovės paprašė atleisti jas nuo pareigos pateikti klausimyno atsakymus. Viena iš šių bendrovių teigė, kad ji daugiausia susijusi su paprastųjų vilkešerių ir jūrinių karosų produkcija ir gamina tik labai nedidelį nagrinėjamojo produkto kiekį. Viena bendrovė valdo nedidelį prekybos centrą ir tik nežymiai susijusi su nagrinėjamuoju produktu, o kita bendrovė yra susijęs importuotojas, kurio tiriamuoju laikotarpiu parduotas nagrinėjamojo produkto kiekis nebuvo reikšmingas. Komisija nusprendė atleisti bendrovę, valdančią nedidelį prekybos centrą, nuo pareigos pateikti klausimyno atsakymus. Tačiau ji laikėsi savo pozicijos, kad bendrovė, daugiausia susijusi su paprastųjų vilkešerių ir jūrinių karosų produkcija, turi užpildyti klausimyną, kaip ir susijęs importuotojas, nes eksportuojančio gamintojo pagamintas ir susijusio importuotojo parduotas produkto kiekis tebėra reikšmingas.

               (21)

               Klausimyno atsakymus pateikė Turkijos Vyriausybė ir visos kitos atrinktos eksportuojančių Turkijos gamintojų grupės ir bendrovės, prašiusios taikyti individualų nagrinėjimą.

         7.   Tikrinamieji vizitai

               (22)

               Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą siekiant padaryti preliminarias išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai pagal pagrindinio reglamento 26 straipsnį buvo atlikti šių bendrovių patalpose:

                           a)

                              Sąjungos gamintojai:

                                       —

                                          Aqualande SAS, Rokforas, Prancūzija

                                       —

                                          Danaqua, Grinstedas, Danija

                                       —

                                          Danforel A/S, Grinstedas, Danija

                                       —

                                          Kongeåens Dambrug ApS, Brorupas, Danija

                                       —

                                          LaFo Forellen GmbH, Oberndorfas, Vokietija

                                       —

                                          Hofer Forellen GmbH, Oberndorfas, Vokietija

                                       —

                                          Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze – Mylof, Rytelis, Lenkija

                                       —

                                          Piszolla, S.L., Gvadalachara, Ispanija

                                       —

                                          Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefras, Italija

                                       —

                                          Grupo Tres Mares, S.A., La Korunja, Ispanija

                           b)

                              Eksportuojantys Turkijos gamintojai:

                                       —

                                       susijusių bendrovių grupė GMS, Bodrumas, Turkija:

                                                   —

                                                   Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști

                                                   —

                                                   Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști

                                                   —

                                                   GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști

                                                   —

                                                   Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ

                                                   —

                                                   Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști

                                                   —

                                                   Hakan Komandit Șirketi

                                                   —

                                                   İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști

                                                   —

                                                   Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști

                                                   —

                                                   Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști

                                       —

                                       Susijusių bendrovių grupė Kilic, Bodrumas, Turkija:

                                                   —

                                                   Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S

                                                   —

                                                   Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ

                                                   —

                                                   KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș

                                                   —

                                                   Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști

                                       —

                                       Susijusių bendrovių grupė Özpekler, Denizlis, Turkija:

                                                   —

                                                   Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.)

                                                   —

                                                   Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti)

                                                   —

                                                      Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști (toliau – Ternaeben), Kaiseris, Turkija

                           c)

                              Turkijos Vyriausybė:

                                       —

                                       Ekonomikos ministerija, Ankara, Turkija

                                       —

                                       Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės, Ankara, Turkija

                           d)

                              Sąjungos importuotojai, susiję su Turkijos eksportuotojais:

                                       —

                                          Spador S.R.L. (toliau – Spador)

                                       —

                                          Ternäben Service GmbH (toliau – TSG)

                                       —

                                          Ternäben Vertrieb GmbH (toliau – TVG)

                           e)

                              Sąjungos gamintojas (perdirbėjas), susijęs su eksportuojančiu Turkijos gamintoju (Ternäben):

                                       —

                                          Ternäben Spółka z.o.o., Lenkija (toliau – TPL)

         8.   Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai

               (23)

               Atliekant tyrimą dėl subsidijavimo ir žalos nagrinėtas 2013 m. sausio 1 d.–2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau – tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2010 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

         B.   NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS

   1.   Nagrinėjamasis produktas

               (24)

               Nagrinėjamasis produktas – Turkijos kilmės vaivorykštiniai upėtakiai (Oncorhynchus mykiss):

                           —

                           kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba

                           —

                           švieži, atšaldyti, užšaldyti ir (arba) rūkyti:

                                       —

                                       neišdorotos žuvys (su galvomis), be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba

                                       —

                                       be galvų, be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1 kg, arba

                                       —

                                       filė, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 400 g,

                     kurių klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ir ex 0305 43 00 (toliau – nagrinėjamasis produktas).

               (25)

               Kaip minėta 1 konstatuojamojoje dalyje, buvo atliktas nagrinėjamojo produkto apibrėžties klaidų ištaisymas. Ištaisymas buvo tik redakcinio pobūdžio ir neturėjo poveikio produkto apibrėžtajai sričiai.

         2.   Panašus produktas

               (26)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad Turkijoje gaminamo ir vidaus rinkoje parduodamo ir (arba) eksportuojamo į Sąjungą produkto ir Sąjungos pramonės gaminamo ir Sąjungoje parduodamo produkto pagrindinės fizinės, techninės ir cheminės savybės ir naudojimo paskirtis yra tos pačios.

               (27)

               Todėl Komisija šiuo etapu nusprendė, kad šie produktai laikomi panašiais produktais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c punkte.

         3.   Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities

               (28)

               Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad rūkyti upėtakiai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Šių šalių teigimu, skiriasi nerūkytų ir rūkytų upėtakių gamybos procesas ir fizinės, techninės ir cheminės savybės. Be to, Turkijos valdžios institucijos tvirtino, kad rūkytos filė gamintojų sąnaudų struktūra labai skyrėsi nuo kitų gamintojų sąnaudų struktūros, o tai rodytų, kad rūkyti ir nerūkyti produktai nėra vienas produktas. Galiausiai šios šalys nurodė du ankstesnius antidempingo tyrimus dėl panašių produktų (didžiųjų vaivorykštinių upėtakių ir lašišų), kuriuos atlikus atitinkamai 2004 (5) ir 2005 m. (6) buvo padaryta išvada, kad rūkyti produktai nepatenka į produkto apibrėžtąją sritį. Šalys visų pirma nurodė Tarybos reglamento (EB) Nr. 437/2004 (7) 9 konstatuojamąją dalį, kurioje galėtų būti pripažįstama, kad rūkymas gali pakeisti pagrindines atitinkamo produkto savybes. Tuo remiantis, atliekant dabartinį tyrimą rūkyti upėtakiai turėtų būti išbraukti iš apibrėžtosios srities.

               (29)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto apibrėžtyje nurodytų įvairių pateikimo formų – „gyvi“, „atšaldyti“, „užšaldyti“ ar „rūkyti“ – produktas pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis. Visų pirma, visi upėtakiai turi tas pačias būdingas savybes (chemines, maistines ir kitas) ir perdirbus jie nepraranda žuvies klasifikacijos, tačiau atsiranda tik įvairių pateikimo formų, kurios yra tik priemonės žuvims užkonservuoti prieš tolesnį perdirbimą, ruošimą, virimą ar vartojimą. Todėl padaryta išvada, kad konservavimas rūkymo būdu iš esmės nekeičia pagrindinių fizinių, techninių ir cheminių produkto savybių.

               (30)

               Kalbant apie skirtingus gamybos procesus ir skirtingas sąnaudų struktūras, šalys nepaaiškino, kaip tai galėjo turėti įtakos išvadai, kad rūkyti ir nerūkyti produktai yra vienas produktas. Bet kuriuo atveju galimi skirtingi tokie gamybos procesai jokios įtakos produkto apibrėžtajai sričiai neturi. Be to, šiuo konkrečiu atveju rūkytos filė gamybos procesas ir sąnaudų struktūra iš esmės nesiskyrė nuo kitų upėtakių pateikimo formų gamybos proceso sąnaudų ir struktūros. Kiekvienos produkto pateikimo formos pagrindinis sąnaudų elementas yra auginimo sąnaudos, kurias iš esmės sudaro pašarai (žuvų miltai ir žuvų taukai), energijos sąnaudos ir su ikrais ar jaunikliais susijusios sąnaudos. Todėl tvirtinimai šiuo klausimu turėtų būti atmesti.

               (31)

               Atliekant ankstesnius tyrimus, kuriuos suinteresuotosios šalys nurodė, ir priešingai nei dabartinio tyrimo atveju, rūkyti produktai nebuvo įtraukti į skundą, dėl kurio šie tyrimai buvo inicijuoti. Taigi jie nepateko į šių tyrimų taikymo sritį ir todėl nebuvo tirti. Reglamento (EB) Nr. 437/2004 9 konstatuojamojoje dalyje yra suinteresuotosios šalies nurodytas tvirtinimas, kad užšaldytos neišdorotos žuvys ir filė turėtų būti neįtrauktos į tyrimą. Tačiau atlikus tyrimą nenustatyta ir nepadaryta konkrečių išvadų, kad rūkyti produktai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Atsižvelgiant į tai, kad atliekant šį tyrimą nustatyta, jog visų pateikimo formų upėtakiai pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis, šis argumentas turėtų būti atmestas.

               (32)

               Dėl nurodytų priežasčių tvirtinimas, kad rūkyti produktai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities, šiame etape buvo atmestas.

         C.   SUBSIDIJOS

   1.   Įvadas

               (33)

               Skundo pateikėjas teigė, kad Turkijos Vyriausybė subsidijuoja akvakultūros sektorių. Skunde pateikta prima facie įrodymų apie kelis subsidijavimo mechanizmus, įtrauktus į teisės aktus ir įvairius politikos dokumentus, kuriais pagrįsta šiam sektoriui skiriama valstybės parama.

               (34)

               Komisija peržiūrėjo ir išnagrinėjo skunde minėtus dokumentus ir papildomus atliekant tyrimą Turkijos Vyriausybės ir atrinktų eksportuojančių gamintojų pateiktus dokumentus ir nustatė, kad remiantis visais šiais dokumentais Turkijos Respublikos akvakultūros sektoriui sudarytos įvairių sričių lengvatinės sąlygos.

               (35)

               Turkijos valdžios institucijų sprendimas subsidijuoti konkrečiai akvakultūros sektorių buvo priimtas 2003 m. ir pagal jį per pastaruosius dešimt metų Turkijos gamintojams ir eksportuotojams buvo pervesta daug viešųjų lėšų.

               (36)

               Prieš inicijavimą vykusiose Turkijos Vyriausybės ir Komisijos konsultacijose, kaip minėta 3 ir 4 konstatuojamosiose dalyse, Turkijos Vyriausybė neužginčijo nė vienos nagrinėtos schemos.

         2.   Nagrinėtos schemos

               (37)

               Komisija išsiuntė klausimynus Turkijos Vyriausybei ir atrinktiems eksportuojantiems gamintojams ir paprašė pateikti informacijos apie toliau nurodytas schemas, pagal kurias akvakultūros pramonei, kaip įtariama, teikiamos subsidijos:

                           —

                              valstybės parama investicijoms į akvakultūros sektorių

                                       —

                                       atleidimas nuo muitų

                                       —

                                       atleidimas nuo PVM

                                       —

                                       mokesčių lengvata

                                       —

                                       parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavių įmokos)

                                       —

                                       palūkanų subsidijos

                                       —

                                       žemės skyrimas

                                       —

                                       pajamų mokesčio parama

                                       —

                                       parama socialinio draudimo įmokoms (darbuotojų įmokos)

                           —

                              tiesioginės subsidijos upėtakių produkcijos gamintojams

                                       —

                                       tiesioginės subsidijos upėtakių augintojams

                                       —

                                       tiesioginės subsidijos ekologinės upėtakių produkcijos gamybai

                                       —

                                       speciali parama jauniklių auginimo srityje

                           —

                              subsidijuotos paskolos ir draudimas upėtakių produkcijos gamintojams

                                       —

                                          Ziraat Bankasi teikiamos lengvatinės investicinės ir verslo paskolos

                                       —

                                       Agrarinių kredito unijų teikiamos lengvatinės investicinės ir verslo paskolos

                                       —

                                       žemės ūkio draudimo fondas ir paramos įmokoms normos

                           —

                              subsidijos konsultacijoms

                           —

                              subsidijos žvejybos laivams

                                       —

                                       kuro pirkimas žvejybos laivams (laivų kuro vartojimo mokesčio atskaita)

                                       —

                                       žvejybos laivų nurašymas

                           —

                              kitos subsidijos ir kitos subsidijų programos

         3.   Valstybės parama investicijoms į akvakultūros sektorių

   3.1.   Įvadas

               (38)

               Turkijos Vyriausybė nustatė paramos schemą bendrovėms, kurios investuoja į tam tikrus sektorius ir tam tikruose regionuose, įskaitant akvakultūros sektorių. Šios schemos tikslas yra:

                           —

                           padidinti gamybą bei užimtumą,

                           —

                           skatinti investuoti dideles lėšas ir taip prisidėti prie tarptautinio konkurencingumo,

                           —

                           skatinti tiesiogines užsienio investicijas,

                           —

                           remti investicijas į aplinkos apsaugą ir mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, atsižvelgiant į tikslus, apibrėžtus toliau nurodytuose įvairiuose Turkijos plėtros planuose ir metinėse programose.

         3.2.   Teisinis pagrindas

               (39)

               Valstybės paramos investicijoms į akvakultūros sektorių teisės nuostatos: Turkijos dekretas Nr. 2012/3305 dėl valstybės paramos investicijoms, paskelbtas 2012 m. birželio 19 d., ir Komunikatas Nr. 2012/1 dėl dekreto dėl valstybės paramos investicijoms įgyvendinimo, paskelbtas 2012 m. birželio 20 d. (atitinkamai Oficialusis leidinys Nr. 28328 ir 28329).

         3.3.   Tyrimo išvados

               (40)

               Nors Turkijos dekretas Nr. 2012/3305 yra su tiriamuoju laikotarpiu susijusi paramos schema, panašios nuostatos taikytos nuo 2006 m. ir dar anksčiau. Šis faktas yra svarbus, nes subsidijos, susijusios su ilgalaikio turto įsigijimu, pavyzdžiui, investicijų subsidijos, gali būti priskiriamos tiriamajam laikotarpiui, net jei jos buvo suteiktos iki tiriamojo laikotarpio.

               (41)

               Atlikus tyrimą patvirtinta, kad taikomos įvairios valstybės paramos schemos. Dekreto Nr. 2012/3305 2/A priede akvakultūros produkcija aiškiai priskiriama prie sektorių, kurie gali pasinaudoti lengvatomis, pavyzdžiui, atleidimu nuo pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM), nuo muito, mokesčių lengvata, parama investicijoms, parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavio įmokos), žemės skyrimu, palūkanų normų subsidijomis, pajamų mokesčio parama ir parama socialinio draudimo įmokoms (darbuotojų įmokos). Atsižvelgiant į Dekretu Nr. 2012/3305 nustatytą šešių regionų ekonominio išsivystymo lygį, pagalbos intensyvumas gali skirtis.

               (42)

               NET jeigu atlikus tyrimą patvirtinta, kad buvo taikomos regioninės investicijų programos, nė viena iš atrinktų bendrovių nepasinaudojo visomis schemomis. Kai kurios iš jų pasinaudojo atleidimais nuo PVM ir muito, kurie vienodai taikomi visuose šešiuose Turkijos regionuose. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad atrinktos bendrovės įsigijo mašinų ir įrangos iš Sąjungos bendrovių ES ir Turkijos muitų sąjungoje, muito mokėti nereikėjo. Be to, kadangi Turkija taiko pirkimo ir pardavimo PVM sistemą, tiriamuoju laikotarpiu bendrovės gavo lengvatas tik du mėnesius, po to mokesčių institucijos joms grąžino PVM. Faktinė nauda būtų komerciniam bankui mokamos palūkanos iki PVM grąžinimo. Ši nauda yra nedidelė ir toliau nebuvo nagrinėjama.

               (43)

               Viena atrinkta bendrovė pasinaudojo mokesčio lengvata, nes įsigijo mašinų pagal pirmiau nurodytą dekretą dėl valstybės paramos investicijoms. Vietoj paprastai taikomos 20 % pelno mokesčio normos ji mokėjo tik 4 %.

               (44)

               Ta pati atrinkta bendrovė taip pat pasinaudojo paramos socialinio draudimo įmokoms programa. Turėdama investicijų skatinimo sertifikatą ji pasinaudojo parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavių ir darbuotojų atveju). Investavusi bendrovė pasinaudojo socialinės draudimo įstaigos taikomu atleidimu nuo socialinio draudimo įmokų (darbdavių ir darbuotojų atveju) dalies mokėjimo už naujai sukurtas darbo vietas. Schemą finansavo Ekonomikos ministerija.

         3.4.   Išvada

               (45)

               Valstybės parama investicijoms yra preliminariai laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, kai valstybės parama suteikiama kaip mokesčių lengvata, t. y. kai Vyriausybės pajamų, kurios kitu atvejų būtų gautos, yra atsisakoma arba jos nesurenkamos.

               (46)

               Subsidija yra konkrečiai taikoma ir kompensuotina, kadangi teisė ja naudotis suteikiama tik išvardytiems ekonomikos sektoriams. Teisė naudotis šia subsidija suteikiama tik tam tikroms bendrovėms, veikiančioms tam tikruose sektoriuose. Be to, subsidija neatitinka pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte nustatytų nekonkrečiai taikomų subsidijų reikalavimų, atsižvelgiant į tam tikriems sektoriams taikomų apribojimų skaičių ir kokybę, visų pirma į tuos apribojimus, taikomus arba tam tikrų rūšių bendrovėms arba visiškai išskiriant tam tikrus sektorius.

               (47)

               Akvakultūra yra aiškiai numatyta Dekreto 2A priede kaip viena iš veiklos rūšių, kuriai gali būti taikomas tokios rūšies atleidimas nuo mokesčių. Šio dekreto 4 priede išvardyti sektoriai, kurie negali pasinaudoti jokia lengvata pagal šią schemą.

               (48)

               Todėl pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį minėtos subsidijos laikomos Vyriausybės finansine parama, kuria gavėjui suteikiama naudos.

         3.5.   Subsidijos sumos skaičiavimas

               (49)

               Viena bendrovė pasinaudojo minėtomis schemomis. Tačiau nustatyta nauda bendrovei buvo nedidelė.

         4.   Tiesioginės subsidijos upėtakių produkcijos gamintojams

   4.1.   Įvadas

               (50)

               Tiesioginės subsidijos už kilogramą upėtakio produkcijos yra pagrindinė subsidijų schema, kuria naudojamasi gaminant nagrinėjamąjį produktą. Šios subsidijos peržiūrimos kasmet atliekant metinę žemės ūkio subsidijų peržiūrą.

         4.2.   Teisinis pagrindas

               (51)

               Tiesioginių subsidijų teisės nuostatos: 2013 m. kovo 7 d.Turkijos dekretas Nr. 2013/4463 dėl 2013 m. žemės ūkio subsidijų, paskelbtas 2013 m. balandžio 8 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 28612 (taikomas atgaline data nuo 2013 m. sausio 1 d.).

         4.3.   Tyrimo išvados

               (52)

               Atlikus tyrimą patvirtinta, kad taikomos tiesioginės subsidijos, susijusios su upėtakiais. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu subsidijos dydis už kilogramą upėtakio produkcijos buvo 0,65 TL/kg iki 250 tonų pagaminto kiekio per metus. Pusė šios sumos (0,325 TL/kg) buvo skirta už pagamintą 251–500 tonų per metus kiekį, o už pagamintą 500 tonų viršijantį kiekį subsidijos nebuvo teikiamos. Subsidija nagrinėjamojo produkto gamintojams buvo teikiama pagal Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės ministerijos licenciją.

               (53)

               Prieš atliekant visus mokėjimus, gamintojai turi įsiregistruoti Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės ministerijos akvakultūros registravimo sistemoje. Jie reguliariai ir iš anksto nepaskelbus patikrinami.

               (54)

               Trys iš keturių atrinktų bendrovių grupių tiriamuoju laikotarpiu naudojosi tiesioginėmis subsidijomis, nes jos pačios augino upėtakius. Tačiau didžiausia grupė, Ternaeben, upėtakių neaugino, o juos pirko (daugiausia gyvus arba užšaldytus neišdorotus upėtakius) iš nesusijusių ūkininkų ir juos perdirbo. Todėl ji tiesioginių subsidijų negavo. Dėl to kilo klausimas, ar tiesioginėmis subsidijomis taip pat naudojosi Ternaeben ir kitos trys atrinktos bendrovių grupės, kurios ne tik augino upėtakius, bet taip pat jų pirko perdirbimui iš nesusijusių bendrovių.

               (55)

               Šiuo atžvilgiu Komisija pabrėžia, kad nagrinėjamasis produktas apima tiek tiesiogiai subsidijuojamą žaliavą (t. y. gyvus upėtakius), tiek galutinės grandies produktus (šviežius, užšaldytus neišdorotus, filė ir rūkytus upėtakius). Kadangi upėtakių auginimas yra subsidijuojamas ir praktiškai visi Turkijos ūkininkai naudojasi šia schema, visi nagrinėjamojo produkto (visų pirma gyvų upėtakių ir galutinės grandies produktų) gamintojai naudojasi šia tiesioginių subsidijų schema, nepriklausomai nuo to, ar jie patys augina upėtakius, ar juos perka tolesniam perdirbimui.

               (56)

               Nauda nagrinėjamojo produkto gamintojams bet kuriuo atveju gali būti įrodyta. Atsižvelgdama į tai, Komisija palygino trijų atrinktų bendrovių, kurios pačios augina upėtakius, auginimo sąnaudas (įskaitant pagrįstą ir nuosaikią pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų (toliau – PBA) ir pelno sumą) su kaina, mokėta perkant gyvas ar atšaldytas žuvis iš nesusijusių tiekėjų. Komisija nustatė, kad visų trijų bendrovių mokėta pirkimo kaina už gyvas ar atšaldytas žuvis buvo mažesnė nei vidutinės auginimo sąnaudos.

               (57)

               Kalbant apie Ternaeben grupę, Komisija palygino trijų kitų atrinktų bendrovių vidutines auginimo sąnaudas (įskaitant pagrįstą ir nuosaikią PBA ir pelno sumą) su atskira vidutine pirkimo kaina, kurią Ternaeben mokėjo už atšaldytas ar gyvas žuvis. Buvo nustatyta, kad kitų trijų atrinktų bendrovių vidutinės auginimo sąnaudos buvo didesnės nei vidutinė Ternaeben mokėta pirkimo kaina. Nustatyta, kad vidutinė pirkimo kaina atitiko kitų atrinktų bendrovių kainas.

               (58)

               Todėl Komisija mano, kad atrinktos bendrovės, net jei jos pirko upėtakius iš nesusijusių bendrovių, naudojosi tiesioginių subsidijų schema.

               (59)

               Skundo pateikėjas teigė, kad papildoma parama buvo skiriama ekologinės upėtakių produkcijos gamybai ir už užaugintų jauniklių vienetą. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad ekologinės upėtakių produkcijos gamybai skirta papildoma parama. Tačiau buvo nustatyta, kad tik viena Turkijos bendrovė vertėsi ekologinės upėtakių produkcijos gamyba, tačiau ji neseniai bankrutavo. Todėl tiriamuoju laikotarpiu subsidijų ekologinės upėtakių produkcijos gamybai nebuvo skirta.

               (60)

               Be to, Komisija nustatė, kad konkreti parama jauniklių auginimui buvo teikiama 2012 m., tačiau nuo 2013 m. jos atsisakyta, nes jauniklių Turkijoje jau buvo užauginama tiek, kad būtų patenkinti rinkos poreikiai.

         4.4.   Išvada

               (61)

               Remdamasi tyrimo išvadomis, Komisija daro preliminarią išvadą, kad minėtas viešasis įnašas yra tiesioginė subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, ir todėl pagal šią schemą Turkijos upėtakių produkcijos gamintojams suteikiama tiesioginė nauda pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį. Nauda yra suteikiama, nes valdžios institucijos teikia tiesioginį finansavimą (subsidijas) be jokių palūkanų ar naudojimosi turtu mokesčio. Paprastai tokių laisvų lėšų rinkoje nėra.

               (62)

               Tiesioginių subsidijų schema yra konkrečiai taikoma ir kompensuotina, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes teisė ja naudotis suteikiama tik tam tikroms bendrovėms. Joje aiškiai nurodytos bendrovės, kurios verčiasi akvakultūra, o upėtakiai yra aiškiai įvardijama kaip viena iš rūšių, kurioms taikoma ši subsidijų schema. Ši tiesioginė subsidija yra konkrečiai taikoma, nes paramą teikianti institucija ir teisės aktai, kuriais remdamasi ji veikia, aiškiai nustato teisę naudotis ja tik akvakultūros sektoriuje veikiančioms bendrovėms.

         4.5.   Subsidijos sumos skaičiavimas

               (63)

               Bendra naudos kiekvienai bendrovei suma yra tiriamuoju laikotarpiu gautų tiesioginių subsidijų už pačios bendrovės užaugintą žuvį sumos vidurkis ir Turkijos Vyriausybės suteiktų subsidijų sumos vidurkis, apskaičiuota remiantis visomis suteiktomis subsidijomis ir padalinta iš bendros upėtakių auginimo Turkijoje sumos, mokėtos už gyvą žuvį.

               (64)

               Lentelėje parodyta preliminari pagal šiomis nurodytomis subsidijomis suteiktos naudos suma, kai nauda apskaičiuota kaip suma, kurią susijusios bendrovės gavo per tiriamąjį laikotarpį.

                           Tiesioginės ir netiesioginės subsidijos

                           Bendrovės pavadinimas

                           Subsidijų skirtumas

                           GMS

                           7,0 %

                           Kilic

                           9,6 %

                           Özpekler

                           6,8 %

                           Ternaeben

                           9,5 %

         5.   Subsidijuotos paskolos

   5.1.   Įvadas

               (65)

               Tam tikri valstybiniai ir privatūs subjektai teikė lengvatines paskolas bendrovėms, veikiančioms akvakultūros sektoriuje. Pagrindiniai subjektai yra aprašyti toliau.

               (66)

               Agrarinės kredito unijos (toliau – AKU) yra privatinės teisės subjektai, kuriuos Turkijoje įsteigė žemės ūkio gamintojai (t. y. fiziniai asmenys arba juridiniai subjektai, vykdantys žemės ūkio veiklą), tenkinti savo veiklos finansinius poreikius.

               (67)

               Turkijos Respublikos žemės ūkio bankas (toliau – Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi arba Ziraat Bankasi) yra valstybinis bankas ir viešoji įstaiga, kurios visos akcijos priklauso Iždo sekretoriatui. Pagal 70 konstatuojamojoje dalyje nurodytą Vyriausybės programą, kuri taip pat taikyta per tiriamąjį laikotarpį, Ziraat Bankas teikia lengvatines paskolas akvakultūros sektoriui, siekiant skatinti žemės ūkio gamybą ir žemės ūkio verslą. Šiuo atžvilgiu Ministrų taryba kasmet nustato programos trukmę, procedūras ir principus, o iždo įstaiga perveda Ziraat Bankasi likusią palūkanų mokėjimo sumą, atitinkančią diskonto palūkanų normą. Todėl manoma, kad Ziraat Bankasi suteiktos Vyriausybės galios ir todėl jis yra laikomas viešąja įstaiga.

               (68)

               Mažųjų ir vidutinių įmonių plėtros organizacija (KOSGEB) yra viešoji įstaiga, kurios tikslas – didinti mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau – MVĮ) ekonominį ir socialinį vystymąsi, siūlant aukštos kokybės paslaugas ir paramą MVĮ konkurencingumui stiprinti ir verslumo kultūrai skleisti. KOSGEB priklauso Mokslo, pramonės ir technologijų ministerijos kompetencijai ir yra iš dalies nepriklausoma.

               (69)

                  Türk Eximbank (toliau – EximBank) buvo įsteigtas 1987 m. rugpjūčio 21 d. Turkijos Vyriausybės dekretu Nr. 87/11914 ir įstatymu Nr. 3332 ir yra valstybei visiškai priklausantis bankas ir viešoji įstaiga, veikianti kaip pagrindinė Turkijos Vyriausybės eksporto skatinimo priemonė įgyvendinant Turkijos tvaraus eksporto strategiją. Siekiant didinti Turkijos bendrovių eksportą ir stiprinti jų tarptautinį konkurencingumą, Eximbank buvo Vyriausybės įgaliotas remti užsienio prekybą ir užsienyje veikiančius Turkijos rangovus ir (arba) investuotojus. Todėl manoma, kad Eximbank suteiktos Vyriausybės galios ir todėl jis yra laikomas viešąja įstaiga.

         5.2.   Teisinis pagrindas

               (70)

               Subsidijuotų paskolų teisės nuostatos: 2013 m. vasario 16 d.Turkijos dekretas Nr. 2013/4271 dėl 2013 m. Ziraat Bankasi ir AKU lengvatinių investicinių ir verslo paskolų teikimo išplėtimo (paskelbta Oficialiajame leidinyje Nr. 28561), Turkijos dekretas Nr. 2010/27612 dėl nulinės palūkanų normos paskolų MVĮ (paskelbtas 2010 m. birželio 15 d.Oficialiajame leidinyje) ir Turkijos įstatymas Nr. 3332 dėl Turkijos eksporto kreditų banko Eximbank teikiamų eksporto kreditų (paskelbtas 1987 m. kovo 31 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 19417 bis).

         5.3.   Tyrimo išvados

               (71)

                  Eximbank ir KOSGEB lengvatinės paskolos buvo nagrinėjamos atsižvelgiant į skunde pateiktus įtarimus dėl subsidijuotų paskolų. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad paskolos teikiamos lengvatinėmis palūkanomis. Vis dėlto nustatyta, kad AKU teikiamomis paskolomis nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.

               (72)

               Komisija nustatė, kad tiriamuoju laikotarpiu viena atrinkta bendrovė gavo keturias lengvatines paskolas iš Ziraat Bankasi pagal Dekreto Nr. 4271/2013 nuostatas. Paskolų akvakultūros sektoriui srityje Ziraat Bankasi išplėtė investicinių paskolų taikymo sritį mašinų ir įrangos pirkimui ir toliau išplėtė veiklos paskolų taikymo sritį veiklos sąnaudoms finansuoti.

               (73)

               Be Ziraat Bankasi lengvatinių paskolų viena atrinkta bendrovė gavo nulinės palūkanų normos paskolą pagal Dekretą Nr. 2010/27612, kuriuo remdamasi KOSGEB administruoja įvairias paramos MVĮ programas. MVĮ, veikiančios akvakultūros sektoriuje, taip pat turi teisę pasinaudoti šiomis paramos programomis.

               (74)

               Be to, atliekant tyrimą nustatyta, kad dvi atrinktos bendrovės gavo atitinkamai dvi ir šešias lengvatines paskolas iš Eximbank. Per tikrinamąjį vizitą, surengtą kartu su Turkijos Vyriausybe, Eximbank atstovai patvirtino, kad Eximbank teikia paskolas Turkijos eksportuotojams palankesnėmis nei paprastai rinkoje esančiomis sąlygomis.

         5.4.   Išvada

               (75)

               Pirmiau nurodytos lengvatinės paskolos yra preliminariai laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje.

               (76)

               Remdamasi per tyrimą nustatytais faktais Komisija daro išvadą, kad gavėjui suteikta nauda yra paskolos diskonto palūkanų normomis, teikiamos akvakultūros gamybai. Ši valstybės remiama paskolų schema suteikia naudos paskolų gavėjui, nes jos teikiamos tokiomis finansinėmis sąlygomis, kurios neatitinka panašių terminų paskolų rinkos sąlygų. Jos teikiamos mažesnėmis nei rinkos normomis.

               (77)

               Šios schemos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes paramą teikiančios institucijos ar teisės aktai, kuriais remdamosi jos veikia, aiškiai nustato teisę naudotis šia parama tik tam tikroms bendrovėms.

               (78)

               Todėl manoma, kad visos minėtos paskolos yra kompensuotinos subsidijos, kuriomis suteikiama naudos ir kurios yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje.

         5.5.   Subsidijos sumos skaičiavimas

               (79)

               Pagrindinio reglamento 6 straipsnio b dalyje nustatyta, kad lengvatinėmis paskolomis suteikta nauda turėtų būti apskaičiuojama kaip sumokėtų palūkanų sumos ir sumos, kuri būtų sumokėta už panašią komercinę paskolą, kurią bendrovė galėtų gauti rinkoje, skirtumas. Kaip lyginamąjį dydį Komisija pritaikė tiriamuoju laikotarpiu teiktų Turkijos paskolų svertinį palūkanų normų vidurkį pasinaudodama elektronine prekybos platforma „Bloomberg“ (WAIRCOMM indeksas).

               (80)

               Nauda tiriamuoju laikotarpiu apskaičiuota kaip faktiškai sumokėtų palūkanų per tiriamąjį laikotarpį ir palūkanų, kurios būtų sumokėtos pagal lyginamąjį dydį, skirtumas.

               (81)

               Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šį metodą apskaičiuoti šie subsidijų skirtumai:

                           Lengvatinės paskolos

                           Bendrovės pavadinimas

                           Subsidijų skirtumas

                           Kilic

                           0,1 %

                           Özpekler

                           0,3 %

         6.   Žemės ūkio draudimo fondas ir paramos įmokoms normos

   6.1.   Įvadas

               (82)

               Žemės ūkio draudimo įstatyme ir reglamente dėl Žemės ūkio draudimo fondo įgyvendinimo principų nustatyti Vyriausybės tikslai apdrausti upėtakių produkcijos gamintojus nuo bet kokių žuvų išteklių ir žvejybos nuostolių dėl daugybės galimų ligų, stichinių nelaimių, nelaimingų atsitikimų ir pan.

               (83)

               Draudimo rūšys, priskiriamos Žemės ūkio draudimo fondui, yra i) pasėlių draudimas, ii) šiltnamiuose auginamų kultūrų draudimas, iii) stambių galvijų draudimas, smulkių galvijų draudimas, iv) naminių paukščių draudimas ir v) akvakultūros draudimas.

         6.2.   Teisinis pagrindas

               (84)

               Šios programos teisinis pagrindas – Žemės ūkio draudimo įstatymas Nr. 5363 ir Turkijos dekretas Nr. 2012/4138 dėl rizikos, produktų ir regionų, patenkančių į Žemės ūkio draudimo fondo veiklos sritį, ir dėl paramos įmokoms normų (paskelbta 2013 m. sausio 23 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 28537).

         6.3.   Tyrimo išvados

               (85)

               Atlikus tyrimą patvirtinta, kad ši subsidijų schema yra taikoma. Pagal Žemės ūkio draudimo įstatymo Nr. 5363 12 ir 13 straipsnius ir Dekretą Nr. 2012/4138 dėl rizikos, produktų ir regionų, patenkančių į Žemės ūkio draudimo fondo veiklos sritį, ir dėl paramos įmokoms normų (toliau – Dekretas Nr. 2012/4138) akvakultūros produktų gamintojai gali pasinaudoti Vyriausybės teikiama parama draudimo įmokoms, kaip nustatyta Dekreto Nr. 2012/4138 1 straipsnio 6 dalyje.

               (86)

               Bendrovė, pageidaujanti teikti paraišką Žemės ūkio draudimo fondui, pateikia planą, kokio draudimo liudijimo ji pageidauja. Vėliau Žemės ūkio draudimo fondas patikrina bendrovę, atlieka rizikos vertinimą ir pasiūlo draudimo liudijimą, įskaitant mokėtinos įmokos sumą. Jei bendrovė, veikianti žemės ūkio sektoriuje, priima pasiūlymą, Vyriausybė sumoka pusę draudimo įmokos.

               (87)

               Komisija nustatė, kad apskritai Turkijos ūkininkai savo produktų neapdraudžia. Tik viena atrinkta bendrovė tiriamuoju laikotarpiu tris mėnesius naudojosi Vyriausybės taikoma paramos draudimo įmokoms programa. Po to ji pasirinko privatų draudiką.

         6.4.   Išvada

               (88)

               Iš tikrųjų pagal šią schemą suteikta nauda yra finansinių išlaidų, patirtų dėl akvakultūros gyvūnų gyvybės draudimo, sumažinimas. Ši schema laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje; tai Vyriausybės teikiama tiesioginė subsidija upėtakių produkcijos gamintojams ir finansinė parama, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente, nes subsidijos gavėjas gauna naudos dėl palankios draudimo įmokos, kuri yra gerokai mažesnė nei draudimo rinkoje taikomas draudimo nuo panašios rizikos įmokos dydis. Pagal šią schemą suteikiama naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Nauda yra lygi draudimo įmokų, siūlomų komerciniuose draudimo liudijimuose, ir subsidijuotos įmokos skirtumui.

               (89)

               Ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes paramą teikianti institucija ir teisės aktai, kuriais remdamasi ji veikia, aiškiai nustato teisę naudotis šia parama tik akvakultūros sektoriuje veikiančioms bendrovėms ir net tiesiogiai skirta akvakultūros gamintojų patiriamai rizikai padengti.

         6.5.   Subsidijos sumos skaičiavimas

               (90)

               Viena bendrovė pasinaudojo šia schema. Tačiau nustatyta nauda įmonei buvo nedidelė.

         6.6.   Subsidijos konsultacijoms

               (91)

               Šios schemos tikslas – teikti reikiamų žinių ir praktinės patirties akvakultūros gamintojams, siekiant modernizuoti ir padidinti gamybos apimtį ir didinti veiksmingumą. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu šia schema nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.

         6.7.   Subsidijos už kurą ir žvejybos laivų nurašymą

               (92)

               Šios subsidijos yra susijusios su kuro pirkimu žvejybos laivams arba žvejybos laivų nurašymu. Šių subsidijų mokėjimų teikiama nauda ypač susijusi su žuvininkystės veikla. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu šiomis subsidijomis nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.

         6.8.   Išvada dėl subsidijavimo

               (93)

               Komisija pagal pagrindinio reglamento nuostatas apskaičiavo tirtų bendrovių kiekvienos schemos kompensuotinos subsidijos sumas ir šias sumas sudėjo, kad apskaičiuotų bendrą kiekvienos grupės subsidijų sumą, gautą per tiriamąjį laikotarpį.

               (94)

               Bendriems subsidijų skirtumams apskaičiuoti Komisija pirmiausia apskaičiavo subsidijavimo procentinį dydį kaip subsidijos sumą, palyginti su bendra bendrovės apyvarta. Tada šis procentinis dydis panaudotas skaičiuojant nagrinėjamojo produkto eksportui į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį suteiktą subsidiją.

               (95)

               Tada apskaičiuota subsidijos suma už į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį eksportuotą nagrinėjamąjį produktą (neišdorotos žuvies ekvivalentais), o toliau nurodyti skirtumai apskaičiuoti kaip to paties eksporto (neišdorotos žuvies ekvivalentais) CIF vertės procentinis dydis.

               (96)

               Neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams Komisija apskaičiavo vidutinį svertinį subsidijų skirtumą. Todėl šis skirtumas apskaičiuotas pagal atrinktiems eksportuojantiems gamintojams apskaičiuotus skirtumus.

               (97)

               Visiems kitiems eksportuojantiems gamintojams Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį remdamasi turimais faktais nustatė subsidijų skirtumą. Šiuo tikslu Komisija nustatė eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo lygį. Bendradarbiavimo lygis – tai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų eksporto į Sąjungą apimties dalis, palyginti su viso nagrinėjamosios šalies eksporto į Sąjungą apimtimi, kaip rodo Europos importo statistiniais duomenys.

               (98)

               Šiuo atveju bendradarbiavimo lygis yra didelis, nes bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų importas sudarė daugiau nei 80 % viso eksporto į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį. Tuo remdamasi Komisija nusprendė subsidijų skirtumą kitiems eksportuotojams pagrįsti atrinktos bendrovės, kurios subsidijų skirtumas yra didžiausias, lygmeniu.

                           Bendrovės pavadinimas

                           Subsidijų skirtumas

                           GMS

                           7,0 %

                           Kilic

                           9,7 %

                           Özpekler

                           7,1 %

                           Ternaeben

                           9,5 %

                           Svertinis atrinktų bendrovių vidurkis

                           8,2 %

                           Subsidijų skirtumas visos šalies mastu

                           9,7 %

         D.   ŽALA

   1.   Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba

               (99)

               Panašų produktą tiriamuoju laikotarpiu gamino daugiau kaip 700 Sąjungos gamintojų. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje.

               (100)

               Remiantis nacionalinių ir Europos gamintojų asociacijų ir pavienių bendrovių pateiktais duomenimis, bendra Sąjungoje pagaminta apimtis tiriamuoju laikotarpiu sudarė apie 170 mln. kg neišdorotos žuvies ekvivalentų (toliau – NŽE). Kaip nurodyta 10 konstatuojamojoje dalyje, atrinkti devyni Sąjungos gamintojai, kurie pagamina daugiau kaip 12 % viso Sąjungoje pagaminamo panašaus produkto.

         2.   Sąjungos suvartojimas

               (101)

               Komisija nustatė Sąjungos suvartojimą remdamasi apskaičiuota bendra Sąjungos gamintojų pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi ir bendra importo apimtimi pagal Eurostato duomenis.

               (102)

               Bendra Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis buvo apskaičiuota, kaip nurodyta 130 konstatuojamojoje dalyje.

               (103)

               Kalbant apie importo apimtį, Eurostatas pateikė duomenų apie produktų, t. y. gyvos, šviežios, atšaldytos, užšaldytos ir (arba) rūkytos neišdorotos ir (arba) išskrostos žuvys arba filė, priskiriamų šešiems skirtingiems KN kodams, grynąjį svorį. Palyginimo tikslais grynasis svoris buvo pakeistas NŽE padalijant Eurostato nurodytą importo kiekį iš toliau nurodytų keitimo koeficientų. Šie keitimo koeficientai nurodyti skunde ir plačiai naudojami pramonėje.

                  1 lentelė

                  Keitimo koeficientai

                           Produkto pateikimas

                           Koeficientas

                           Gyva žuvis

                           1,00

                           Šviežia, atšaldyta, užšaldyta žuvis (išskrosta)

                           0,85

                           Šviežia, atšaldyta, užšaldyta filė

                           0,47

                           Rūkyta filė

                           0,40

               (104)

               Atitinkami KN kodai taip pat taikomi kitų rūšių žuvims, kurios neįtrauktos į šį tyrimą, pavyzdžiui, paprastiesiems šlakiams (Salmo trutta), raudongalvėms lašišoms (Oncorhynchus clarki), auksiniams upėtakiams (Oncorhynchus aguabonita) ir geltongalviams upėtakiams (Oncorhynchus gilae). Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad kitų rūšių nei nagrinėjamojo produkto žuvys Turkijoje nebuvo auginamos, arba auginamos tik nedideliais kiekiais. Tai buvo pagrįsta informacija, kurią Turkijos pramonė pateikė Europos akvakultūros gamintojų federacijai (toliau – EAGF), ir kitais viešais informacijos šaltiniais (8), kurie, kai tai buvo įmanoma, buvo sutikrinti su atitinkamais Turkijos oficialiais statistiniais duomenimis. Tuo remiantis padaryta išvada, kad Eurostato pateikti statistiniai importo duomenys yra pakankamai patikimi ir išsamūs.

               (105)

               Nustatytas Sąjungos suvartojimas nuo 2010 m. iki 2011 m. nekito, po to 2011–2012 m. sumažėjo 5 %, o po 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio dar sumažėjo 7 %. Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį suvartojimas sumažėjo 12 %.

                  2 lentelė

                  Sąjungos suvartojimas (kg NŽE)

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Bendras Sąjungos suvartojimas

                           183 399 382

                           183 932 215

                           173 599 493

                           162 108 475

                              Indeksas

                              100

                              100

                              95

                              88

                              Šaltinis. EAGF, Eurostatas.

         3.   Importas iš nagrinėjamosios šalies

   3.1.   Importo iš nagrinėjamosios šalies apimtis ir rinkos dalis

               (106)

               Kaip nurodyta 103 konstatuojamojoje dalyje, Komisija, remdamasi Eurostato duomenimis, nustatė importo apimtį, išreikštą kg NŽE. Importo rinkos dalis nustatyta remiantis Turkijos importo apimtimi ir bendru Sąjungos suvartojimu.

               (107)

               Importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies raida:

                  3 lentelė

                  Importo apimtis (kg NŽE) ir rinkos dalis

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Importo iš Turkijos apimtis (kg NŽE)

                           15 664 502

                           21 510 620

                           22 113 656

                           27 008 376

                              Indeksas

                              100

                              137

                              141

                              172

                           Rinkos dalis

                           9 %

                           12 %

                           13 %

                           17 %

                              Indeksas

                              100

                              137

                              149

                              195

                              Šaltinis. Eurostatas.

               (108)

               Nepaisant suvartojimo sumažėjimo, nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu nuolat didėjo – iš viso 72 %. Dėl to atitinkama rinkos dalis padidėjo nuo 9 % 2010 m. iki 17 % tiriamuoju laikotarpiu, t. y. ji padidėjo 8 procentiniais punktais arba 95 % per nagrinėjamą laikotarpį.

         3.2.   Importo iš nagrinėjamosios šalies kainos ir priverstinis kainų mažinimas

               (109)

               Komisija, remdamasi Eurostato duomenimis, nustatė vidutines importo kainas, padalydama bendrą importo iš Turkijos apimtį, išreikštą kg NŽE, iš visos šio importo vertės. Priverstinis kainų mažinimas dėl šio importo nustatytas remiantis atrinktų eksportuojančių gamintojų duomenimis.

               (110)

               Vidutinės importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies kainos raida:

                  4 lentelė

                  Importo kainos (EUR/kg NŽE)

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Turkija

                           2,63

                           2,78

                           2,83

                           2,75

                              Indeksas

                              100

                              106

                              108

                              105

                              Šaltinis. Eurostatas.

               (111)

               Vidutinė importuojamo nagrinėjamojo produkto kaina 2010–2012 m. padidėjo 8 %, o vėliau nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio sumažėjo 3 %. Vidutinė importo kaina per nagrinėjamąjį laikotarpį iš viso padidėjo 5 %.

               (112)

               Komisija priverstinį kainų mažinimą per tiriamąjį laikotarpį nustatė palyginusi: a) pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotas vidutines svertines atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainas ir b) atitinkamas vidutines svertines iš atrinktų eksportuojančių gamintojų importuojamo kiekvienos rūšies produkto kainas, taikytas pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytas remiantis CIF (kaina, draudimas ir frachtas) kaina.

               (113)

               Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Palyginus gauti rezultatai buvo išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos tiriamuoju laikotarpiu procentine dalimi. Nustatyta, kad vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo dėl importo iš nagrinėjamosios šalies Sąjungos rinkoje skirtumas buvo 5–18 %.

               (114)

               Vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Komisija turėtų tinkamai atsižvelgti į bet kurį prekybos lygio skirtumą. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad atrinktų Sąjungos gamintojų ir atrinktų eksportuojančių Turkijos gamintojų prekybos lygiai nesiskyrė. Dėl to šis argumentas turėtų būti atmestas.

               (115)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija (atstovaujanti Turkijos eksportuotojams) ir vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Sąjungos pramonė daugiausia dėmesio skiria ekologinės upėtakių ir lašišinių upėtakių produkcijos gamybai ir kad ši produkcija yra gerokai brangesnė nei iš Turkijos eksportuojama upėtakių produkcija. Todėl jie pareiškė, kad kainos nepalyginamai skiriasi. Tačiau, kaip paaiškinta 113 konstatuojamojoje dalyje, kainos palygintos palyginus kiekvienos rūšies produktų to paties prekybos lygio sandorius, prireikus atitinkamai pakoregavus. Todėl į bet kokius skirtingų rūšių produktų kainų skirtumus buvo tinkamai atsižvelgta.

               (116)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija taip pat teigė, kad Sąjungos pramonė naudojo skirtingus gamybos procesus, dėl kurių skiriasi optinės ir juslinės savybės ir produkto galiojimo laikas. Teigta, kad Sąjungos pramonės auginamų upėtakių svoris skyrėsi nuo Turkijoje auginamų upėtakių. Visi šie elementai tariamai turėjo įtakos kainų palyginimui, todėl į juos turėtų būti atsižvelgta. Tačiau šiems tvirtinimams pagrįsti nepateikta jokių įrodymų, be to, atliekant tyrimą taip pat tokių įrodymų negauta. Kaip paaiškinta 113 konstatuojamojoje dalyje, kainos palygintos palyginus kiekvienos rūšies produktų to paties prekybos lygio sandorius, prireikus atitinkamai pakoregavus. Todėl į bet kokius skirtingų rūšių produktų kainų skirtumus buvo tinkamai atsižvelgta.

               (117)

               Taigi, tvirtinimai dėl kainų palyginimo turėtų būti atmesti.

         4.   Sąjungos pramonės ekonominė padėtis

   4.1.   Bendrosios pastabos

               (118)

               Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį nagrinėjant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonei buvo įvertinti visi ekonominiai veiksniai, nagrinėjamuoju laikotarpiu turėję įtakos Sąjungos pramonės būklei.

               (119)

               Kaip minėta 10 konstatuojamojoje dalyje, tiriant galimą žalą Sąjungos pramonei atlikta atranka.

               (120)

               Žalai nustatyti Komisija atskyrė makroekonominius žalos rodiklius nuo mikroekonominių. Komisija įvertino makroekonominius rodiklius remdamasi skunde, EAGF ir Eurostato pateiktais duomenimis. Duomenys yra susiję su visais Sąjungos gamintojais. Komisija įvertino mikroekonominius rodiklius remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymais. Duomenys yra susiję su atrinktais Sąjungos gamintojais. Nustatyta, kad abu duomenų rinkiniai parodo Sąjungos pramonės ekonominę padėtį.

               (121)

               Makroekonominiai rodikliai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas ir subsidijos skirtumo dydis.

               (122)

               Mikroekonominiai rodikliai: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.

         4.2.   Makroekonominiai rodikliai

   4.2.1.   Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas

               (123)

               Sąjungos pramonės gamybos apimtis buvo gauta iš EAGF ir skundo pateikėjo duomenų. EAGF duomenys renkami iš ūkių („ex-farm“) ir yra susiję su gyvomis žuvimis, sužvejotomis kiekvienoje valstybėje narėje. Kadangi EAGF duomenys buvo susiję tik su tiriamojo laikotarpio dalimi, jie buvo galutinai parengti remiantis skundo pateikėjo skaičiavimais. Be to, kadangi EAGF duomenys renkami iš ūkių („ex-farm“) ir yra susiję su gyvomis sužvejotomis žuvimis, ir siekiant išvengti dvigubos apskaitos, prie ES gyvų žuvų auginimo apimties buvo pridėta produkto importo iš visų perdirbti skirtų šaltinių dalis (maždaug 20 % visos importo apimties, išskyrus rūkytus produktus, remiantis atrinktų eksportuojančių gamintojų klausimyno atsakymuose pateikta informacija).

               (124)

               Tuo remiantis visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  5 lentelė

                  Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Gamybos apimtis (kg NŽE)

                           168 291 314

                           161 896 836

                           151 960 522

                           136 950 842

                              Indeksas

                              100

                              96

                              90

                              81

                           Gamybos pajėgumai (kg NŽE)

                           220 309 323

                           215 689 275

                           209 607 237

                           183 616 771

                              Indeksas

                              100

                              98

                              95

                              83

                           Pajėgumų naudojimas

                           76 %

                           75 %

                           72 %

                           75 %

                              Indeksas

                              100

                              98

                              95

                              98

                              Šaltinis. Skundo, EAGF, atrinktų Sąjungos gamintojų, atrinktų eksportuojančių gamintojų ir Eurostato duomenys.

               (125)

               Gamyba nagrinėjamuoju laikotarpiu kasmet mažėjo. Per tiriamąjį laikotarpį gamyba sumažėjo 19 %, palyginti su 2010 m. Nagrinėjamuoju laikotarpiu gamyba sumažėjo daugiau nei suvartojimas.

               (126)

               Gamybos pajėgumai apskaičiuoti padalijus atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos apimtį iš pajėgumų naudojimo koeficiento.

               (127)

               Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai sumažėjo 17 %. Tyrimo išvados rodo, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį kai kurie Sąjungos gamintojai uždarė savo gamyklas ir taip sumažėjo bendri Sąjungos gamybos pajėgumai.

               (128)

               Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos gamintojų pajėgumų naudojimo koeficientas buvo apie 75 %, nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos jis sumažėjo 1 procentiniu punktu.

         4.2.2.   Pardavimo apimtis ir rinkos dalis

               (129)

               Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:

                  6 lentelė

                  Pardavimo apimtis ir rinkos dalis

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis (kg NŽE)

                           163 321 913

                           156 440 124

                           146 677 898

                           130 729 993

                              Indeksas

                              100

                              96

                              90

                              80

                           Rinkos dalis

                           89 %

                           85 %

                           84 %

                           81 %

                              Indeksas

                              100

                              96

                              95

                              91

                              Šaltinis. Skundo, EAGF, atrinktų Sąjungos gamintojų, atrinktų eksportuojančių gamintojų ir Eurostato duomenys.

               (130)

               Sąjungos pramonės pardavimo apimtis buvo nustatyta remiantis bendra gamybos apimtimi, kaip nurodyta 123 konstatuojamojoje dalyje, atėmus Sąjungos pramonės pardavimą eksportui.

               (131)

               Pardavimo eksportui apimtis nustatyta remiantis Eurostato duomenimis, konvertuotais į kg NŽE. Kitų rūšių upėtakių, kuriems gali būti taikomi susiję KN kodai, kiekis yra nedidelis, nes jie neauginami Sąjungoje arba auginamas tik labai mažas jų kiekis. Todėl laikoma, kad Eurostatas pateikė pakankamai patikimus vaivorykštinių upėtakių eksporto per nagrinėjamąjį laikotarpį duomenis.

               (132)

               Taigi, Sąjungos pramonės pardavimo apimtis nuolat mažėjo nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio, per nagrinėjamąjį laikotarpį iš viso sumažėjo 20 %. Ši neigiama tendencija buvo didesnė nei bendro suvartojimo sumažėjimo tendencija tuo pačiu laikotarpiu, kaip nurodyta 105 konstatuojamojoje dalyje.

               (133)

               Dėl to Sąjungos pramonės rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį taip pat sumažėjo ir per tą patį laikotarpį iš viso sumažėjo 8 procentiniais punktais. Tuo pačiu metu importas iš Turkijos padidėjo 72 %, o atitinkama rinkos dalis – 8 procentiniais punktais, kaip aprašyta 108 konstatuojamojoje dalyje, o tai atitiko prarastą Sąjungos pramonės rinkos dalį.

         4.2.3.   Augimas

               (134)

               Sąjungos suvartojimas sumažėjo nuo 2011 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos. Nepaisant mažėjančios paklausos Sąjungos rinkoje, importas iš Turkijos beveik padvigubėjo ir nagrinėjamuoju laikotarpiu išaugo jo rinkos dalis. Taigi, Sąjungos pramonė prarado dalį savo rinkos dalies, o nagrinėjamojo importo rinkos dalis padidėjo mažėjant Sąjungos rinkai. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonės gamybos apimtis sumažėjo daugiau nei sumažėjo rinka, nes importo iš Turkijos apimtis padidėjo tiek absoliučiais skaičiais, tiek santykine prasme.

         4.2.4.   Užimtumas ir našumas

               (135)

               Užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:

                  7 lentelė

                  Užimtumas ir našumas

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Darbuotojų skaičius

                           3 692

                           3 413

                           3 144

                           2 862

                              Indeksas

                              100

                              92

                              85

                              78

                           Našumas (kg NŽE vienam darbuotojui)

                           45 578

                           47 431

                           48 332

                           47 847

                              Indeksas

                              100

                              104

                              106

                              105

                              Šaltinis. Skundo, EAGF ir atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.

               (136)

               Sąjungos pramonės užimtumas buvo vertinamas remiantis bendra gamybos apimtimi, padalyta iš atrinktų Sąjungos gamintojų našumo. Kadangi sumažėjo gamybos apimtis (žr. 5 lentelę), Sąjungos pramonės užimtumo lygis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 22 %.

               (137)

               Kadangi užimtumas mažėjo sparčiau nei gamybos apimtis, apskaičiuotas vieno darbuotojo našumas, matuojamas kaip produkcijos kiekis kg NŽE vienam darbuotojui, nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 5 %.

         4.2.5.   Kompensuotinų subsidijų sumos dydis ir atsigavimas po ankstesnio subsidijavimo arba dempingo.

               (138)

               Visi subsidijų skirtumai yra gerokai didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į importo iš Turkijos apimtį ir kainas, kompensuotinų subsidijų sumos poveikį Sąjungos pramonei galima laikyti reikšmingu.

               (139)

               Kadangi šio nagrinėjamojo produkto antisubsidijų tyrimas atliekamas pirmą kartą, nėra duomenų, kuriais remiantis būtų įvertintas galimas ankstesnio subsidijavimo ar dempingo poveikis.

         4.3.   Mikroekonominiai rodikliai

   4.3.1.   Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai

               (140)

               Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių svertinių vieneto pardavimo nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  8 lentelė

                  Pardavimo kainos Sąjungoje

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Vidutinės vieneto pardavimo nesusijusiems pirkėjams kainos (EUR/kg NŽE)

                           2,76

                           2,91

                           2,89

                           2,95

                              Indeksas

                              100

                              105

                              105

                              107

                           Vieneto gamybos sąnaudos (EUR už kg NŽE)

                           2,73

                           2,84

                           2,89

                           2,98

                              Indeksas

                              100

                              104

                              106

                              109

                              Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.

               (141)

               Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos iš pradžių išaugo nuo 2,76 EUR už kg NŽE 2010 m. iki 2,91 EUR 2011 m., po to 2012 m. sumažėjo iki 2,89 EUR, o tiriamuoju laikotarpiu vėl padidėjo iki 2,95 EUR. Apskritai nagrinėjamuoju laikotarpiu atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos padidėjo 7 %. Tačiau šis padidėjimas nebuvo pakankamas norint kompensuoti tuo pačiu laikotarpiu 9 % padidėjusias gamybos sąnaudas. Todėl tiriamuoju laikotarpiu vidutinė vieneto grynoji pardavimo kaina buvo mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas.

               (142)

               Atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudos padidėjo nuo 2,73 EUR už kg NŽE 2010 m. iki 2,84 EUR 2011 m. 2012 m. gamybos sąnaudos padidėjo labai nedaug – iki 2,89 EUR. Gamybos sąnaudos dar labiau padidėjo iki 2,98 EUR tiriamuoju laikotarpiu ir viršijo vidutines vieneto pardavimo kainas, taip Sąjungos gamyba tapo apskritai nepelninga. Svarbiausias gamybos sąnaudų elementas yra pašarų kaina (žuvų miltai ir žuvų taukai) kartu su energijos sąnaudomis ir ikrų arba jauniklių sąnaudomis, kurios padidėjo nagrinėjamuoju laikotarpiu, dėl to padidėjo vidutinės gamybos sąnaudos.

         4.3.2.   Darbo sąnaudos

               (143)

               Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  9 lentelė

                  Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui (EUR)

                           26 585

                           26 958

                           28 276

                           27 757

                              Indeksas

                              100

                              101

                              106

                              104

                              Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.

               (144)

               Nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui padidėjo 4 %. Šis bendras padidėjimas nagrinėjamuoju laikotarpiu yra gana nedidelis ir bet kuriuo atveju mažesnis nei bendras darbo sąnaudų (7,5 %) (9) ir infliacijos lygio (9,6 %) (10) padidėjimas Sąjungoje per tą patį laikotarpį.

         4.3.3.   Atsargos

               (145)

               Upėtakiai yra greitai gendantys produktai, kurių, nebent sušaldytų, galiojimo laikas yra ne daugiau kaip dvi savaitės. Kadangi atrinkti Sąjungos gamintojai nekaupia sužvejotų upėtakių atsargų ir šaldo nedaug savo produkcijos, atliekant šį tyrimą atsargų lygis nėra reikšmingas žalos rodiklis.

         4.3.4.   Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą

               (146)

               Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  10 lentelė

                  Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos proc.)

                           1,1 %

                           2,5 %

                           – 0,1 %

                           – 0,8 %

                              Indeksas

                              100

                              230

                              – 13

                              – 88

                           Grynųjų pinigų srautas (1 000 EUR)

                           – 1 242

                           2 828

                           1 715

                           – 5 210

                              Indeksas

                              100

                              428

                              338

                              – 220

                           Investicijos (1 000 EUR)

                           3 952

                           4 158

                           4 371

                           10 265

                              Indeksas

                              100

                              105

                              111

                              260

                           Investicijų grąža

                           1,8 %

                           4,3 %

                           – 0,2 %

                           – 1,3 %

                              Indeksas

                              100

                              238

                              – 13

                              – 74

                              Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.

               (147)

               Komisija atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. 2010–2011 m. pelningumas šiek tiek padidėjo, bet išliko žemas ir tik šiek tiek viršijo rentabilumo slenkstį. Padėtis dar labiau suprastėjo 2012 m., kai pelningumas tapo neigiamas, o tiriamuoju laikotarpiu patiriami nuostoliai toliau didėjo. Kaip paaiškinta 142 konstatuojamojoje dalyje, tai lėmė gamybos sąnaudų didėjimo tendencija, o Sąjungos pramonė negalėjo atitinkamai pakelti savo kainų. Per nagrinėjamąjį laikotarpį kai kurie Sąjungos gamintojai nutraukė veiklą.

               (148)

               Grynųjų pinigų srautas yra Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Grynųjų pinigų srautas padidėjo nuo 2010 iki 2011 m., o po to mažėjo. Nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio jis stipriai sumažėjo, dėl to bendras grynųjų pinigų srautas nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo neigiamas. Apskritai, neigiamas grynųjų pinigų srautas atitinka mažėjančią pelningumo tendenciją, nors neigiamą pinigų srautą 2010 m. ir didelį jo sumažėjimą nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio taip pat lėmė investicijos dėl konsolidavimo pastangų, kaip paaiškinta 149 konstatuojamojoje dalyje.

               (149)

               Investicijos padidėjo šiek tiek nuo 2010 m. iki 2012 m., tačiau per tiriamąjį laikotarpį jos išaugo gerokai. Investicijos buvo susijusios ne su esamo turto pakeitimu ar papildomos ir (arba) naujos įrangos įsigijimu, bet su gamybos įrenginių įsigijimu iš veiklą nutraukusių bendrovių ir (arba) su susijusių bendrovių veiklos konsolidavimu. Taigi, per tiriamąjį laikotarpį nustatyta aukščiausia investicijų riba buvo iš esmės susijusi su veiklos konsolidavimu. Tai patvirtina faktas, kad bendri gamybos pajėgumai per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 17 %.

               (150)

               Investicijų grąža yra investicijų grynosios buhalterinės vertės procentiniu dydžiu išreikštas pelnas. Investicijų grąža kito panašiai kaip pelningumas, t. y. ji padidėjo nuo 2010 m. iki 2011 m., tačiau nežymiai viršijo rentabilumo slenkstį. Po to investicijų grąža sumažėjo ir 2012 m. tapo neigiama. Per tiriamąjį laikotarpį ji dar labiau sumažėjo. Šis neigiamas pokytis susijęs su tuo, kad Sąjungos pramonė, nepaisant gamybos sąnaudų didėjimo tendencijos, negalėjo padidinti savo kainų.

               (151)

               Kalbant apie pajėgumą padidinti kapitalą, dėl sumažėjusio atrinktų Sąjungos gamintojų pajėgumo užtikrinti su panašiu produktu susijusį grynųjų pinigų srautą silpnėjo jų finansinė padėtis, nes mažėjo viduje gaunamų lėšų. Kalbant apie finansavimą iš bankų, gauti banko finansavimą buvo vis sunkiau. Atlikus tyrimą nustatyta, kad apskritai pajėgumas padidinti kapitalą pablogėjo.

         5.   Išvada dėl žalos

               (152)

               Atlikus tyrimą šiuo etapu aiškiai nustatyta, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą. Žala reiškia prarastą rinkos dalį ir visų pirma pelningumo mažėjimą. Be to, nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto importui teko didesnė rinkos dalis ir dėl jo buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos Sąjungos rinkoje.

               (153)

               Kai kurių žalos rodiklių, pavyzdžiui, vieneto pardavimo kainų, vidutinių darbo sąnaudų vienam darbuotojui, našumo ir investicijų raida buvo teigiama. Kalbant apie vieneto pardavimo kainas, jų didėjimą lėmė padidėjusios gamybos sąnaudos. Tačiau šis padidėjimas nekompensavo apskritai padidėjusių vieneto sąnaudų, todėl pelningumas 2012 m. tapo neigiamas. Kaip paaiškinta 144 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos pramonės vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui padidėjo mažiau nei bendrai padidėjusios darbo sąnaudos ar infliacijos lygis Sąjungoje. Sąjungos pramonė turėjo sumažinti savo darbuotojų skaičių, dėl to padidėjo vieno darbuotojo našumas. Investicijų padidėjimas iš esmės yra susijęs ne su esamo turto pakeitimu ar naujos įrangos įsigijimu, bet su gamybos įrenginių įsigijimu iš veiklą nutraukusių bendrovių ir veiklos konsolidavimu.

               (154)

               Daugumos žalos rodiklių tendencija yra neigiama. Sąjungos pramonės pelningumas, grynųjų pinigų srautas ir investicijų grąža sumažėjo. Pelningumas ir investicijų grąža, kurie šiek tiek viršijo rentabilumo slenkstį 2010 m. ir 2011 m., 2012 m. tapo neigiami ir toliau mažėjo tiriamuoju laikotarpiu. Tuo pačiu metu gamybos apimtis, gamybos pajėgumai, užimtumas ir rinkos dalis sumažėjo dėl subsidijuoto importo daromo spaudimo.

               (155)

               Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.

         E.   PRIEŽASTINIS RYŠYS

               (156)

               Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį Komisija nagrinėjo, ar dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies Sąjungos pramonei padaryta žala. Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 6 dalį Komisija taip pat išnagrinėjo, ar kiti žinomi veiksniai galėjo tuo pat metu daryti žalą Sąjungos pramonei. Komisija užtikrino, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta subsidijuotam importui iš nagrinėjamosios šalies. Veiksniai:

                           a)

                           importas iš kitų trečiųjų šalių;

                           b)

                           Sąjungos pramonės eksportas;

                           c)

                           suvartojimo raida;

                           d)

                           konkurencija su kitų rūšių žuvimis;

                           e)

                           administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai;

                           f)

                           didelių mažmenininkų daromas spaudimas kainoms;

                           g)

                           perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai.

         1.   Subsidijuoto importo poveikis

               (157)

               Siekdama nustatyti Turkijos kilmės nagrinėjamojo produkto subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinį ryšį, Komisija išnagrinėjo subsidijuoto importo apimtį ir kainų lygius ir tai, kiek šie veiksniai lėmė Sąjungos pramonės patirtą žalą.

               (158)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad subsidijuotas importas iš nagrinėjamosios šalies per nagrinėjamąjį laikotarpį beveik padvigubėjo. Dėl to rinkos dalis padidėjo 8 procentiniais punktais, nuo 9 % 2010 m. iki 17 % tiriamuoju laikotarpiu. Tai įvyko nepaisant suvartojimo mažėjimo tendencijos. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonė prarado 8 procentinius punktus rinkos dalies.

               (159)

               Subsidijuoto importo vidutinė kaina padidėjo 5 % nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio. Tai lėmė bendrai padidėjusios gamybos sąnaudos. Vis dėlto, importo kainos buvo daug mažesnės nei Sąjungos pramonės kainos. Dėl subsidijuoto importo buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos – vidutinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo 9 % tiriamuoju laikotarpiu. Tuo pačiu metu, atsižvelgiant į tai, kad padidėjo nagrinėjamojo produkto subsidijuotas importas, dėl kurio buvo daromas didelis spaudimas kainoms Sąjungos rinkoje, Sąjungos pramonė negalėjo pakankamai padidinti pardavimo kainų, kad galėtų padengti padidėjusias gamybos sąnaudas, ir bet kuriuo atveju ne tiek, kad viršytų Turkijos subsidijuoto importo kainas.

               (160)

               Nustatyta, kad padidėjęs subsidijuotas importas iš Turkijos ir jo padidėjusi rinkos dalis akivaizdžiai sutapo su Sąjungos pramonės rinkos dalies praradimu, gamybos apimties, gamybos pajėgumų ir darbuotojų skaičiaus sumažėjimu ir mažėjančia pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos tendencija. Taigi laikoma, kad dėl subsidijuoto importo buvo daromas spaudimas Sąjungos pramonei, ji dėl to negalėjo padidinti pardavimo kainų tiek, kiek padidėjo sąnaudos, prarado rinkos dalį, be to, apskritai pablogėjo jos ekonominė ir finansinė padėtis.

               (161)

               Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad pablogėjusi Sąjungos pramonės padėtis turėjo būti susieta su padidėjusiu subsidijuotu importu iš Turkijos ir kad šis importas lėmė materialinę žalą Sąjungos pramonei.

         2.   Kitų veiksnių poveikis

   2.1.   Importas iš trečiųjų šalių

               (162)

               Importo iš kitų trečiųjų šalių (Čilės, Norvegijos, Bosnijos ir Hercegovinos ir kitų) apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  11 lentelė

                  Importas iš kitų trečiųjų šalių

                           Šalis

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Visas importas iš trečiųjų šalių, išskyrus nagrinėjamąją šalį

                           Apimtis (kg NŽE)

                           4 412 967

                           5 981 471

                           4 807 938

                           4 370 106

                              Indeksas

                              100

                              136

                              109

                              99

                           Rinkos dalis

                           2,4 %

                           3,3 %

                           2,8 %

                           2,7 %

                              Indeksas

                              100

                              135

                              115

                              112

                           Vidutinė kaina (EUR/kg NŽE)

                           2,63

                           2,85

                           2,80

                           2,94

                              Indeksas

                              100

                              108

                              106

                              112

                              Šaltinis: Eurostatas.

               (163)

               Importo iš visų kitų trečiųjų šalių apimtis buvo nedidelė ir net per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek sumažėjo. 2010–2011 m. ji padidėjo, o vėliau sumažėjo ir tiriamuoju laikotarpiu buvo šiek tiek mažesnė nei nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje 2010 m. Rinkos dalis kito panašiai. 2010–2011 m. ji padidėjo, tačiau vėl sumažėjo 2012 m. ir tiriamuoju laikotarpiu. Apskritai, jo rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek padidėjo – nuo 2,4 % iki 2,7 %. Tuo pat metu importo iš Turkijos apimtis ir rinkos dalis buvo daug didesni ir nuolat didėjo.

               (164)

               Vidutinės importo kainos per nagrinėjamą laikotarpį didėjo. Iš viso vidutinės importo kainos per nagrinėjamą laikotarpį padidėjo 12 %. Importo iš kitų trečiųjų šalių kainos buvo mažesnės nei atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos, bet didesnės nei Turkijos importo kainos, išskyrus 2012 m., kai jos buvo šiek tiek mažesnės.

               (165)

               Atsižvelgiant į nedidelę ir nekintančią importo iš visų trečiųjų šalių apimtį, taip pat mažas ir gana stabilias rinkos dalis bei jų kainų lygius, kurie atitiko bendrus kainų lygius Sąjungoje, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad importas iš kitų trečiųjų šalių nėra susijęs su Sąjungos pramonei padaryta žala.

         2.2.   Sąjungos pramonės eksportas

               (166)

               Sąjungos pramonės eksporto apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:

                  12 lentelė

                  Sąjungos gamintojų eksportas

                           2010 m.

                           2011 m.

                           2012 m.

                           Tiriamasis laikotarpis

                           Eksporto apimtis (kg NŽE)

                           4 969 401

                           5 456 712

                           5 282 624

                           6 220 849

                              Indeksas

                              100

                              110

                              106

                              125

                           Vidutinė kaina (EUR/kg NŽE)

                           4,08

                           4,60

                           4,13

                           4,16

                              Indeksas

                              100

                              113

                              101

                              102

                              Šaltinis. Eurostatas

               (167)

               Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės pardavimas eksportui padidėjo 25 %. Tačiau Sąjungos rinka yra pagrindinė Sąjungos pramonės rinka, ir jos eksportas 2010–2011 m. sudarė tik apytiksliai 3 % jos gamybos, o tiriamuoju laikotarpiu – apie 5 %. Sąjungos pramonės pardavimo eksportui kainos buvo maždaug 30 % didesnės nei vidutinė pardavimo kaina Sąjungoje, užtikrinančios didesnį pelną nei pardavimas Sąjungos rinkoje.

               (168)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl Sąjungos pramonės eksporto subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys nenutrūko.

         2.3.   Suvartojimo raida

               (169)

               Sąjungos suvartojimas nekito nuo 2010 m. iki 2011 m., o nuo 2011 m. iki tiriamojo laikotarpio sumažėjo 12 %, iš viso jis sumažėjo 12 %. Tačiau mažėjant suvartojimui subsidijuoto importo iš Turkijos rinkos dalis padidėjo 8 procentiniais punktais arba 95 %, o Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį (8 procentinius punktus). Todėl sumažėjusios Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies negalima paaiškinti vien tik bendru suvartojimo mažėjimu. Todėl nuolat didėjantis subsidijuotas importas mažėjančioje rinkoje tokiomis kainomis, dėl kurių buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje kainos, nepriklausomai nuo kitų veiksnių padarė žalos ir, kaip nurodyta 160 konstatuojamojoje dalyje, turėjo lemiamo poveikio.

               (170)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad vien sumažėjusiu suvartojimu, nors jis galėjo prisidėti prie Sąjungos pramonei padarytos žalos, negalima pagrįsti Sąjungos pramonei padarytos žalos ir todėl negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.

         2.4.   Konkurencija su kitų rūšių žuvimis

               (171)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl konkurencijos su kitų rūšių žuvimis, pvz., pangasijomis, didžiaisiais upėtakiais ir lašišomis.

               (172)

               Kalbant apie pangasijas, jų importas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 24 %. Tai labai skiriasi nuo nagrinėjamojo produkto importo padidėjimo per tą patį laikotarpį.

               (173)

               Kalbant apie kitų rūšių žuvis, pastebėta, kad, remiantis turima informacija, t. y. viešai prieinamais Kopenhagos universiteto Fødevareøkonomisk instituto tyrimais (11), didieji upėtakiai ir lašišos yra pakaitalai, konkuruojantys tame pačiame rinkos segmente. Tačiau upėtakiai, dėl kurių atliekamas dabartinis tyrimas, yra parduodami kituose rinkos segmentuose ir didžiųjų upėtakių ar lašišų ir upėtakių, dėl kurių atliekamas dabartinis tyrimas, kainos nėra tiesiogiai susijusios.

               (174)

               Tuo pagrindu šie tvirtinimai turėjo būti atmesti.

               (175)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad konkurencija su kitų rūšių žuvimis nebuvo susijusi su Sąjungos pramonei padaryta žala.

         2.5.   Administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai

               (176)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad materialinę žalą, kurią patyrė Sąjungos pramonė, lėmė administracinė ir reguliavimo našta ir apribojimai tam tikrose akvakultūros tikslais naudojamose geografinėse vietovėse.

               (177)

               Tariamas nurodytų administracinių ir reguliavimo reikalavimų ir žalos priežastinis ryšys nebuvo pagrįstas. Visų pirma, neįrodyta, kad administracinė ir reguliavimo sistema, įskaitant geografinius apribojimus, susijusius su akvakultūros tikslais naudojamomis vietovėmis, per nagrinėjamąjį laikotarpį būtų pasikeitusi taip, kad būtų padaryta žalos. Iš tiesų, nurodytais elementais tik bendrai apibūdinama bendra Sąjungos akvakultūros sektoriaus ekonominė ir reguliavimo aplinka, ir jais negalima paaiškinti nagrinėjamuoju laikotarpiu pablogėjusios Sąjungos pramonės padėties. Todėl šis tvirtinimas turėtų būti atmestas.

               (178)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl tariamos administracinės ir reguliavimo naštos ir geografinių apribojimų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys nenutrūko.

         2.6.   Didelių mažmenininkų daromas spaudimas kainoms

               (179)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija ir vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad Sąjungos dideli mažmenininkai turi didelę derybinę galią ir kad Sąjungos gamintojai patyrė žalą ne dėl importo iš Turkijos, bet dėl tokių mažmenininkų daromo spaudimo kainoms.

               (180)

               Atliekant šį tyrimą apie save nepranešė ir nebendradarbiavo nė vienas iš didžiųjų mažmenininkų. Bet kuriuo atveju nagrinėjamuoju laikotarpiu importo iš Turkijos kainos buvo subsidijuojamos ir buvo mažesnės už Sąjungos pramonės kainas. Tiriamuoju laikotarpiu priverstinio kainų mažinimo skirtumai siekė nuo 5 % iki 18 %. Tokiomis aplinkybėmis tariamu didelių mažmenininkų daromu spaudimu kainoms negalima paaiškinti bendros ekonominės ir finansinės padėties pablogėjimo ir ypač prarastos rinkos dalies, tačiau tai galėjo nežymiai prisidėti prie daromos žalos, jei apskritai tai galėjo nutikti.

               (181)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl bet kokio galimo didelių mažmenininkų spaudimo kainoms negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.

         2.7.   Perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai

               (182)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad bent jau tam tikrų gamintojų veiklos rezultatai pablogėjo ne dėl importo iš Turkijos, bet dėl perteklinių investicijų. Ta pati šalis taip pat teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumas sumažėjo iš dalies dėl padidėjusių finansinių išlaidų, valiutų kurso svyravimų ir bylinėjantis patirtų sąnaudų.

               (183)

               Tvirtinimai dėl perteklinių investicijų ir bylinėjantis patirtų sąnaudų nebuvo pagrįsti. Taip pat tyrimo išvados nepagrindė tvirtinimo, kad šie veiksniai galėjo turėti materialinio poveikio atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumui.

               (184)

               Tvirtinimai dėl padidėjusių finansinių išlaidų ir valiutų kurso svyravimų nebuvo apibūdinti ar kitaip pagrįsti. Taip pat tyrimo išvados nepagrindė tvirtinimo, kad šie veiksniai galėjo turėti įtakos atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumui.

               (185)

               Todėl šie tvirtinimai turėtų būti atmesti.

               (186)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad tariamos perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai nėra susiję su patirta žala, todėl dėl jų negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.

         3.   Išvada dėl priežastinio ryšio

               (187)

               Atliktas vertinimas rodo, kad itin padidėjo nagrinėjamosios šalies subsidijuoto importo apimtis ir rinkos dalis. Dėl šio importo priverstinai sumažinus Sąjungos pardavimo kainas pablogėjo Sąjungos pramonės padėtis. Tuo remiantis padaryta išvada, kad importas iš Turkijos lėmė materialinę žalą Sąjungos pramonei.

               (188)

               Išnagrinėti ir kiti veiksniai, galėję daryti žalą Sąjungos pramonei. Šiuo atžvilgiu nustatyta, kad importas iš kitų trečiųjų šalių, Sąjungos pramonės eksportas, konkurencija su kitų rūšių žuvimis, administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai, perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai nebuvo susiję su Sąjungos pramonei padaryta žala. Kiti veiksniai, kaip antai Sąjungos suvartojimo raida ir didelių mažmenininkų kainų spaudimas, galėjo būti susiję su daroma žala, tačiau dėl jų negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei tiriamuoju laikotarpiu padarytos žalos priežastinis ryšys.

               (189)

               Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies ir dėl kitų veiksnių priežastinis ryšys nenutraukiamas. Žala visų pirma reiškia, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo gamyba ir gamybos pajėgumai, pardavimų apimtis, rinkos dalis ir užimtumas, o pelnas ir investicijų grąža tapo neigiami.

         F.   SĄJUNGOS INTERESAI

               (190)

               Remdamasi pagrindinio reglamento 31 straipsniu Komisija nagrinėjo, ar, nepaisant išvados dėl žalingo subsidijavimo, galima padaryti aiškią išvadą, kad šiuo atveju priemonių nustatymas neatitiktų Sąjungos interesų. Vertinant Sąjungos interesus įvertinti visi susiję, t. y. Sąjungos pramonės, importuotojų ir naudotojų, interesai.

         1.   Sąjungos pramonės interesai

               (191)

               Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonei dėl subsidijuoto importo iš Turkijos padaryta materialinė žala.

               (192)

               Nustačius priemones būtų atkurta sąžininga konkurencija rinkoje. Sąjungos pramonės finansinės veiklos rodikliai mažėjo dėl to, kad buvo sudėtinga konkuruoti su subsidijuotu importu iš nagrinėjamosios šalies. Todėl nustačius kompensacinius muitus, Sąjungos pramonė, siekdama padengti gamybos sąnaudas, galėtų padidinti kainas ir taip padidintų rinkos dalį, užimtumą, gamybą ir pagerintų savo finansinės veiklos, kaip antai pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos, rodiklius.

               (193)

               Jei priemonės nebūtų nustatytos, Turkijos importo daromas spaudimas kainoms tikriausiai ir toliau darytų neigiamą poveikį Sąjungos pramonės pelningumui. Šis tolesnis veiklos rezultatų blogėjimas galiausiai reikštų, kad mažėtų gamybos apimtis, būtų uždaroma daugiau gamyklų, todėl Sąjungoje sumažėtų užimtumas ir investicijų.

               (194)

               Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad kompensacinės priemonės neprieštarauja Sąjungos pramonės interesams.

         2.   Nesusijusių importuotojų interesai

               (195)

               Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino importuotojus ir jiems atstovaujančias asociacijas pranešti apie save. Kaip nurodyta 12 konstatuojamojoje dalyje, trys bendrovės pranešė apie save ir pateikė nesusijusiems importuotojams skirtos formos atsakymus. Todėl klausimynai buvo nusiųsti visoms trims apie save pranešusioms bendrovėms, tačiau atsakymus pateikė tik viena. Iš atsakymų paaiškėjo, kad nors ši šalis tiriamuoju laikotarpiu importavo labai nedidelį upėtakių kiekį, ji paprastai importavo kitus žuvies produktus, bet ne upėtakius. Šios bendrovės importuotų upėtakių kiekis nebuvo pakankamas, kad būtų galima jį laikyti tipišku.

               (196)

               Vėliau apie save pranešė kitas importuotojas, tačiau klausimyno atsakymų nepateikė. Šis importuotojas tvirtino, kad nustačius muitus iš Turkijos importuojamiems upėtakiams jis nutrauktų savo importo veiklą, tačiau šio tvirtinimo išsamiau neapibūdino ir nepateikė jokios informacijos, susijusios su poveikio jo verslo veiklai, pavyzdžiui, pelningumui, importui ir perpardavimo kainoms, vertinimu.

               (197)

               Nors negalima atmesti galimybės, kad nustačius kompensacinius muitus bus daromas poveikis nesusijusiems importuotojams, tokių muitų tikslas – atkurti vienodas sąlygas Sąjungos rinkoje. Taip pat yra kitų tiekimo šaltinių, ir nustačius muitus Sąjungos importuotojai turėtų galėti pakeisti tiekimo šaltinius Apskritai, tyrimo išvados neatskleidė, kad muitų nustatymas turėtų reikšmingo neigiamo poveikio nesusijusiems Sąjungos importuotojams ir (arba) prekiautojams.

               (198)

               Remdamasi tuo, kas išdėstyta, ir negavusi kitų duomenų iš nesusijusių importuotojų ir (arba) prekiautojų, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad nustačius priemones nesusijusiems importuotojams ir (arba) prekiautojams apskritai nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis.

         3.   Naudotojų, vartotojų ir tiekėjų interesai

               (199)

               Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino naudotojus, jiems atstovaujančias asociacijas ir vartotojams atstovaujančias organizacijas pranešti apie save. Be to, Komisija susisiekė su visomis žinomomis susijusiomis šalimis. Tačiau nė viena iš šių šalių apie save nepranešė.

               (200)

               Pasibaigus pranešime apie inicijavimą nurodytam terminui apie save pranešė dvi šalys, kurios teigė esančios mašinų tiekėjos Turkijos upėtakių augintojams ir (arba) perdirbėjams.

               (201)

               Viena šalis teigė, kad nustačius muitus padidėtų kainos galutiniams vartotojams. Tačiau ši šalis šio tvirtinimo nepagrindė. Tyrimo išvados neatskleidė, kad muitų nustatymas turėtų reikšmingo neigiamo poveikio galutiniams vartotojams. Kaip minėta, vartotojų organizacijos nebendradarbiavo ir nepateikė jokios informacijos, kuria remiantis būtų galima išsamiai įvertinti priemonių poveikį. Bet kuriuo atveju, nors kompensaciniai muitai gali turėti poveikio importo kainoms, toks galimas kainų padidėjimas gali būti bent iš dalies paskirstytas per platinimo grandinę, todėl kainos galutiniam vartotojui gali padidėti nežymiai vartotojų lygmeniu.

               (202)

               Be to, kompensacinių muitų tikslas – ne riboti importą sąžiningomis kainomis Sąjungoje, bet atkurti vienodas sąlygas Sąjungos rinkoje.

               (203)

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, į tai, kad atliekant tyrimą naudotojų ir vartotojų organizacijos nebendradarbiavo, ir ypač į priemonių lygį, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad nustačius priemones naudotojams, vartotojams ar tiekėjams nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis.

         4.   Išvada dėl Sąjungos interesų

               (204)

               Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo tyrimo etapu padarė išvadą, kad nėra jokių įtikinamų priežasčių, kad laikinųjų priemonių taikymas importuojamam Turkijos kilmės nagrinėjamam produktui neatitiktų Sąjungos interesų.

         G.   LAIKINOSIOS KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS

               (205)

               Atsižvelgiant į Komisijos padarytas išvadas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, turėtų būti nustatytos laikinosios kompensacinės priemonės, kad būtų apsisaugota nuo tolesnės subsidijuojamo importo Sąjungos pramonei daromos žalos.

         1.   Žalos pašalinimo lygis (žalos skirtumas)

               (206)

               Siekdama nustatyti priemonių lygį Komisija visų pirma nustatė muito dydį, taikytiną siekiant pašalinti Sąjungos pramonės patirtą žalą.

               (207)

               Žala būtų pašalinta, jei Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokio tipo pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jei nebūtų subsidijuoto importo, parduodama panašų produktą Sąjungoje.

               (208)

               Importo iš Turkijos apimtis pradėjo smarkiai didėti daugiausia 2008 m., t. y. iki nagrinėjamojo laikotarpio. Todėl Sąjungos pramonės pelningumas nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje 2010 m. nebuvo laikomas tipišku. Kadangi iki 2008 m. importo iš Turkijos spaudimas Sąjungos rinkoje buvo nedidelis, manyta, kad iki to laikotarpio gautas pelno dydis galėjo būti pagrįstas. Remiantis skundu, 2006 m. ir 2007 m. Danijos upėtakių pramonės gautas pelno dydis vidutiniškai pasiekė arba viršijo 12 % lygį. Todėl, tuo remiantis šiuo etapu manoma, kad 12 % apyvartos pelno dydis galėtų būti laikomas tinkamu dydžiu, kurį Sąjungos pramonė galėtų tikėtis gauti, jei nebūtų žalingo subsidijavimo.

               (209)

               Egėjo jūros eksportuotojų asociacija ir vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad tikslinis pelnas turėtų būti mažesnis nei 12 % nes i) atliekant ankstesnius tyrimus (dėl lašišų, didžiųjų vaivorykštinių upėtakių) tikslinis pelnas buvo mažesnis, ii) Sąjungos pramonės nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje gautas faktinis pelno dydis taip pat buvo mažesnis ir iii) 12 % pelno dydis susijęs ne su visa Sąjungos pramone, o tik su Danijos upėtakių pramone, todėl nėra tipiškas. Galiausiai eksportuojantis gamintojas teigė, kad turėtų būti naudojamas 3 % pelno dydis, nes jis atitinka visos maisto pramonės vidutinį pelno dydį.

               (210)

               Pirma, kalbant apie didžiųjų upėtakių ir lašišų tyrimų palyginimą, pažymėtina, kad kiekvieno tyrimo išvados turi būti daromos atskirai. Šiuo konkrečiu atveju nustatyta, kad su dabartiniu tyrimu susijusioje tyrimo byloje pateikiama informacija yra pagrįsta, todėl ji buvo naudojama.

               (211)

               Antra, panašaus produkto pardavimo Sąjungos rinkoje tikslinis pelno dydis turėtų būti toks, kurį tokio tipo pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jei nebūtų subsidijuoto importo. Atsižvelgiant į tai, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį ir net iki jo subsidijuoto importo apimtis buvo didelė, negalima pripažinti, kad vyravo įprastos konkurencijos sąlygos. 12 % pelno dydis buvo gautas nesant didelio subsidijuoto importo iš Turkijos Sąjungos rinkoje ir todėl šiuo atveju šiuo etapu laikomas pagrįstu tiksliniu pelnu.

               (212)

               Trečia, Danijos upėtakių pramonė buvo laikoma pakankamai tipiška Sąjungos rinkos atžvilgiu, nes Danija yra viena iš pagrindinių upėtakių produkciją gaminančių šalių Sąjungoje. Kadangi šiuo etapu kitos informacijos nebuvo, ji buvo naudojama nustatant tikslinį pelno dydį.

               (213)

               Galiausiai, tvirtinimas, kad bendrasis maisto pramonės pelno dydis yra gerokai mažesnis, nebuvo pagrįstas. Komisija mano, kad bet kuriuo atveju Danijos upėtakių pramonės gautas pelno dydis labiau atspindi šios pramonės ypatumus, todėl yra tinkamesnis. Iš tiesų, maisto pramonę sudaro įvairios pakategorės, susijusios su skirtingais rinkos segmentais, kurioms taikomos skirtingos rinkos sąlygos, nebūtinai taikomos upėtakių pramonei.

               (214)

               Dėl minėtų priežasčių Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad tikslinis 12 % apyvartos pelno dydis yra tinkamas naudoti.

               (215)

               Tuo remdamasi, atėmusi iš Sąjungos pramonės pardavimo kainos tiriamuoju laikotarpiu gautą faktinį pelno dydį ir jį pakeitusi 12 % pelno dydžiu, Komisija apskaičiavo Sąjungos pramonės panašaus produkto nežalingą kainą.

               (216)

               Tuomet, remdamasi atrinktų eksportuojančių Turkijos gamintojų vidutinės svertinės importo kainos, nustatytos skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, palyginimu su Sąjungos gamintojų tiriamuoju laikotarpiu Sąjungos rinkoje parduoto panašaus produkto nežalinga vidutine svertine kaina, Komisija nustatė žalos pašalinimo lygį. Palyginus gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės importo CIF vertės procentiniu dydžiu.

               (217)

               Žalos pašalinimo lygis I priede nurodytoms bendrovėms ir visoms kitoms bendrovėms nustatytas taip pat kaip ir šių bendrovių subsidijų skirtumas (žr. 96 ir 97 konstatuojamąsias dalis).

         2.   Laikinosios priemonės

               (218)

               Pagal pagrindinio reglamento 12 straipsnio 1 dalyje nurodytą mažesniojo muito taisyklę importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams (Oncorhynchus mykiss), kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba kurie yra švieži, atšaldyti, užšaldyti ir (arba) rūkyti, kaip neišdorotos žuvys su galvomis arba be jų, arba filė, turėtų būti nustatyti laikinieji kompensaciniai muitai. Komisija palygino žalos skirtumus ir subsidijų skirtumus. Muitų dydis turėtų būti nustatytas pagal mažesnį iš subsidijų skirtumų.

               (219)

               Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinosios kompensacinio muito normos, išreikštos CIF kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, turėtų būti:

                           Bendrovė

                           Subsidijų skirtumas

                           Žalos skirtumas

                           Kompensacinis muitas

                           GMS

                           7,0 %

                           27 %

                           7,0 %

                           Kilic

                           9,7 %

                           41 %

                           9,7 %

                           Özpekler

                           7,1 %

                           26 %

                           7,1 %

                           Ternaeben

                           9,5 %

                           20 %

                           9,5 %

                           Kitos bendradarbiaujančios bendrovės

                           8,2 %

                           26 %

                           8,2 %

                           Visos kitos bendrovės

                           9,7 %

                           41 %

                           9,7 %

               (220)

               Nurodytos kompensacinės priemonės nustatytos kaip ad valorem muitai, proporcingai pagal importo vertę.

               (221)

               Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl šios normos rodo atliekant šį tyrimą nustatytą tų bendrovių padėtį. Šios muitų normos taikomos tik importuojamam nagrinėjamosios šalies kilmės nagrinėjamajam produktui, kurį pagamino konkretūs nurodyti juridiniai asmenys.

               (222)

               Importuojamam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios konkrečiai nepaminėtos šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, turėtų būti taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma. Tokioms bendrovėms neturėtų būti taikoma jokių individualių kompensacinio muito normų.

               (223)

               Bendrovė gali prašyti taikyti šias individualias kompensacinio muito normas pasikeitus subjekto pavadinimui. Prašymas turi būti teikiamas Komisijai (12). Jame turi būti pateikta visa svarbi informacija, kuria remiantis būtų galima įrodyti, kad pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma. Jei bendrovės pavadinimo pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma, pranešimas apie tai bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               (224)

               Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką dėl muitų normų skirtumų, reikia nustatyti specialias priemones, kuriomis būtų užtikrinamas individualių kompensacinių muitų taikymas. Bendrovės, kurioms taikomi individualūs kompensaciniai muitai, privalo valstybių narių muitinėms pateikti galiojančią komercinę sąskaitą faktūrą. Sąskaita faktūra turi atitikti II priede nustatytus reikalavimus. Importuojant be šios sąskaitos faktūros, turėtų būti taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas kompensacinis muitas.

               (225)

               Siekiant užtikrinti, kad kompensaciniai muitai taikomi tinkamai, visoms kitoms bendrovėms taikomas kompensacinis muitas turėtų būti taikomas ne tik atliekant šį tyrimą bendradarbiavusiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir gamintojams, kurie tiriamuoju laikotarpiu neeksportavo į Sąjungą.

         H.   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

               (226)

               Siekdama gero administravimo, Komisija paragins visas suinteresuotąsias šalis raštu teikti pastabas ir prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos tyrimų bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų per nustatytą laikotarpį.

               (227)

               Šiame reglamente išvados dėl laikinųjų muitų nustatymo yra preliminarios ir gali būti pakeistos galutiniu tyrimo etapu,

         PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
   1 straipsnis
   1.   Importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams (Oncorhynchus mykiss):

               —

               kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba

               —

               šviežiems, atšaldytiems, užšaldytiems ir (arba) rūkytiems:

                           —

                           neišdorotos žuvys (su galvomis), be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba

                           —

                           be galvų, be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1 kg, arba

                           —

                           filė, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 400 g,

         kurių klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ir ex 0305 43 00 (TARIC kodai 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 ir 0305430011) nustatomas laikinasis kompensacinis muitas.
   2.   Laikinojo kompensacinio muito normos, taikomos 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra šios:

               Bendrovė

               Laikinasis kompensacinis muitas

               papildomas TARIC kodas

                           —

                           Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti

                           —

                           Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti

                           —

                           GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti

                           —

                           Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ

                           —

                           Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti

                           —

                           Hakan Komandit Şirketi

                           —

                           İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti

                           —

                           Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti

                           —

                           Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti

               7,0 %

               B964

               BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ

               9,7 %

               B965

               Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi

               7,1 %

               B966

               Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ

               9,5 %

               B967

               I priede nurodytos bendrovės

               8,2 %

               Visos kitos bendrovės

               9,7 %

               B999

         3.   Individualios muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti II priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
   4.   Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos atitinkamos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
   2 straipsnis
   1.   Nepažeisdamos Reglamento (EB) Nr. 597/2009 30 straipsnio, suinteresuotosios šalys per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo gali prašyti atskleisti esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo priimtas šis reglamentas, Komisijai raštu pareikšti savo nuomonę ir pateikti prašymą jas išklausyti.
   2.   Remdamosi Reglamento (EB) Nr. 597/2009 31 straipsnio 4 dalimi, susijusios šalys per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo gali pateikti pastabas dėl jo taikymo.
   3 straipsnis
   Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   1 straipsnis taikomas keturis mėnesius.

      Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
      Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 29 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 188, 2009 7 18, p. 93.

      (2)  Pranešimas apie antisubsidijų tyrimo dėl tam tikrų importuojamų Turkijos kilmės vaivorykštinių upėtakių inicijavimą (OL C 44, 2014 2 15, p. 9).

      (3)  OL C 297, 2014 9 4, p. 23.

      (4)  Pranešimas apie antidempingo tyrimo dėl tam tikrų importuojamų Turkijos kilmės vaivorykštinių upėtakių inicijavimą (OL C 44, 2014 2 15, p. 18).

      (5)  2004 m. kovo 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 437/2004, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantis laikinąjį muitą, nustatytą didžiųjų vaivorykštinių upėtakių, kurių kilmės šalys yra Norvegija ir Farerų salos, importui (OL L 72, 2004 3 11, p. 23).

      (6)  2005 m. balandžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 628/2005, nustatantis laikinąjį antidempingo muitą išaugintos lašišos, kurios kilmės šalis yra Norvegija, importui (OL L 104, 2005 4 23, p. 5), ir 2006 m. sausio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 85/2006, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantis laikinąjį muitą, nustatytą Norvegijos kilmės išaugintos lašišos importui (OL L 15, 2006 1 20, p. 1).

      (7)  2004 m. kovo 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 437/2004, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantis laikinąjį muitą, nustatytą didžiųjų vaivorykštinių upėtakių, kurių kilmės šalys yra Norvegija ir Farerų salos, importui (OL L 72, 2004 3 11, p. 23).

      (8)  Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija; Turkijos Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės ministerija; Turkijos jūros produktų gamintojų asociacija.

      (9)  Eurostatas: 28 ES valstybių narių darbo sąnaudų indeksas, nominalioji vertė – ketvirtiniai duomenys (NACE 2 red.).

      (10)  Eurostatas: 28 ES valstybių narių SVKI infliacijos lygis – bendras vidutinis metinis pokytis ( %) nuo 2010 m. iki 2013 m.

      (11)  Nielsen, M., Jensen, C. L., Nielsen, R., Petersen, C. S., & Ravensbeck, L. (2008 m.). Globale markedsmodeller for laksefisk, fiskemel og olie, herunder data for engroshandel. København: Museum Tusculanum. (Rapport/Fødevareøkonomisk Institut; Nr. 198). http://curis.ku.dk/ws/files/44694071/Rapport_198.pdf

      (12)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Rue de la Loi 170, 1040 Brussels, Belgium.

      I PRIEDAS
      Neatrinkti bendradarbiaujantys eksportuojantys Turkijos gamintojai, kuriems netaikytas individualus nagrinėjimas

                  Pavadinimas

                  Papildomas TARIC kodas

                  Abalıoğlu Yem-Soya ve Tekstil San. A.Ş.

                  B968

                  Ada Su Ürünleri Turizm İnşaat ve Ticaret Ltd. Şti.

                  B969

                  Ahmet Aydeniz Gıda San. ve Tic. A.Ş.

                  B970

                  Alba Lojistik İhracat İthalat Ltd. Şti.

                  B971

                  Alba Su Ürünleri A.Ş.

                  B972

                  Alfam Su Ürünleri A.Ş.

                  B973

                  Alima Su Ürünleri ve Gida San. Tic. A.Ş.

                  B974

                  Alka Su Ürünleri A.Ş.

                  B975

                  Azer Altin Su Ürünleri

                  B976

                  Bağcı Balık Gıda ve Enerji Üretimi San ve Tic. A.Ş.

                  B977

                  Çamlı Yem Besicilik Sanayii ve Ticaret A.Ş

                  B978

                  Çirçir Su Ürünleri Ltd. Şti.

                  B979

                  Ipaş Su Ürünleri A.Ş.

                  B980

                  Kemal Balıkçılık Ihr. Ltd. Şti.

                  B981

                  Liman Entegre Balıkçılık San ve Tic. Ltd. Şti.

                  B982

                  Miray Su Ürünleri

                  B983

                  Önder Su Ürünleri San. ve Tic. Ltd. Şti.

                  B984

                  Penta Su Ürünleri Üretim ve Sanayi Tic. A.Ş.

                  B985

                  Tai Su Ürünleri Ltd. Şti.

                  B986

                  TSM Deniz Ürünleri San. Tic. A.Ş.

                  B987

                  Ugurlu Balık A.Ş.

                  B988

                  Yaşar Dış Tic. A.Ş.

                  B989

      II PRIEDAS
      1 straipsnio 4 dalyje nurodytoje galiojančioje komercinėje sąskaitoje faktūroje turi būti nurodyta:

                  1.

                  Komercinę sąskaitą faktūrą išrašančio subjekto atstovo vardas, pavardė ir pareigos.

                  2.

                  Deklaracija:
                  „Patvirtinu, kad šioje sąskaitoje faktūroje nurodytus vaivorykštinius upėtakius (papildomas TARIC kodas), parduotus eksportui į Europos Sąjungą, užaugino ir (arba) perdirbo (bendrovės pavadinimas ir adresas) Turkijoje. Patvirtinu, kad šioje sąskaitoje faktūroje pateikta informacija yra išsami ir teisinga.“

                  3.

                  Komercinę sąskaitą faktūrą išrašančio subjekto atstovo parašas ir data.